Справа № 203/6913/25 
Провадження № 2/0203/452/2026 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2026 року        Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді – Єдаменко С.В.,
при секретарі – Пархоменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, –

встановив:

26 вересня 2025 року до суду звернулось ТОВ «ІННОВА-НОВА» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 30 квітня 2025 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання грошових коштів у кредит № 8008920425, який разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з якими позичальник був попередньо ознайомлений. Договір був укладений у письмовій формі в вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну комерцію». Відповідно до п.2.2 договору Товариство зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 10 000 грн. шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки: НОМЕР_1 на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п.2.6.1, п.п.4.1, 4.2 та п.4.4 цього договору. Кредитодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в сумі 10 000 грн. Всупереч умов договору відповідач взяті на зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість у розмірі 23 300 грн., з яких: 10 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 13 300 грн. - заборгованість за процентами. Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 23 300 грн., а також понесені по справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. (а.с.1-7)
Після надходження з Єдиного державного демографічного реєстру відповіді щодо зареєстрованого місця проживання відповідача-фізичної особи ОСОБА_1 (а.с.66), ухвалою судді від 01 жовтня 2025 року було відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. (а.с.67)
Позивач у судові засідання не з`явився, в позовній заяві клопотав про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. (а.с.6)
Відповідач в судові засідання не з`явився, відзив на позов до суду не находив. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на його адресу судових повісток та СМС повідомлень. (а.с.а.с.68, 69, 72, 73, 75, 76, 81, 82, 86, 87) Клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не надав, про причини неявки не повідомив. Конверти, направлені на адресу відповідача, повернулись до суду. (а.с.а.с.70, 77, 84, 93)
З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст.280, 287, 288 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом встановлено, що 30 квітня 2025 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», яке в подальшому змінило найменування на ТОВ «ІННОВА-НОВА» (кредитодавець), та ОСОБА_1 було укладено договір надання грошових коштів у кредит № 8008920425, який разом із Правилами надання споживчих кредитів, складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з якими позичальник був попередньо ознайомлений. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного відповідачем згідно з вимогами, визначеними Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну комерцію» за допомогою одноразового ідентифікатору «7907». (а.с.22-33)
Відповідно до п.2 договору, Товариство зобов`язується надати позичальнику кредит у розмірі 10 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п.2.6.1, п.п.4.1, 4.2 та п.4.4 цього договору.
Тип кредиту кредит, строк кредиту 360 днів, відсоткова ставка 1% за кожен день користування перші 180 днів, 0,96% - кожен день користування після 181-го дня користування, знижена процентна ставка 0,01% в день (застосовується на умовах, визначених у п.2.6.2 договору).
На підтвердження укладення договору позивачем надано докази надіслання одноразового ідентифікатора для підпису договору кредиту № 8008920425 від 30.04.2025 та паспорту споживчого кредиту на фінансовий номер телефона відповідача - НОМЕР_2 , де зазначено наступний одноразовий ідентифікатор - 7907. (а.с.36)
Таким чином, з договору та його додатків вбачається, що між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та відповідачем у відповідності до вимог ч.1ст.638 ЦК України було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.
Оскільки даний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та відповідач підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07.10.2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28.04.2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01.11.2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14.06.2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08.08.2022 року у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21).
Так, особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, відповідач уклав із ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» електронний договір та підписав такий у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч.2 ст.639 ЦК України).
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).
Згідно інформації, наданої АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на ухвалу суду, ОСОБА_1 має в користуванні картку № НОМЕР_3 . Також, згідно виписки руху коштів по картці № НОМЕР_3 , за період з 30.04.2025 по 30.05.2025, встановлено, що 30.04.2025 на картку було здійснено безготівкове зарахування коштів у сумі 10 000 грн. (а.с.88-92)
Згідно з детальним розрахунком заборгованості за договором надання грошових коштів у кредит № 8008920425 від 30.04.2025, заборгованість відповідача перед позивачем складає 23 300 грн.: 10 000 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 13 300 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. (а.с.13-16)
Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач припустився порушення умов договору щодо своєчасної сплати сум кредиту, внаслідок чого за ним утворилася зазначена заборгованість.
Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач не надав суду відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором надання грошових коштів у кредит № 8008920425 від 30.04.2025 в розмірі 23 300 грн., з яких 10 000 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 13 300 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3-5, 10-13, 76-81, 141, 209, 223, 247, 258, 263-265, 268, 274, 279-287 ЦПК України, суд –

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП – НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» (код ЄДРПОУ – 44127243; адреса: 04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, буд. 10, оф. 5) заборгованість за кредитним договором № 8008920425 від 30 квітня 2025 року в розмірі 23 300 (двадцять три тисячі триста) гривень, з яких 10 000 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 13 300 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП – НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» (код ЄДРПОУ – 44127243; адреса: 04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, буд. 10, оф. 5) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. 

Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.ст.273, 289 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його підписання. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя   С.В. Єдаменко