РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року 	справа № 580/915/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді – Янківської В.П.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,
встановив:
30 січня 2026 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якій просить:
1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 28.07.2025 року №084650003192 про відмову у призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за віком.
2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до загального страхового стажу період догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку відповідно до свідоцтва про народження дитини серія НОМЕР_1 від 03.09.2019.
3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про призначення пенсії за віком №952 від 21.07.2025, та призначити пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІУ “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, врахувавши до загального страхового стажу період догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку відповідно до свідоцтва про народження дитини серія НОМЕР_1 від 03.09.2019.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 21.07.2025 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 28.07.2025 №084650003192 відмовлено в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (15 років), безпідставно не зарахувавши до страхового стажу період догляду за дитиною. Вважаючи оскаржуване рішення протиправним, позивач звернулася до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 04.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у вказаній справі.
Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області відзив на позовну заяву до суду не надало.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
21.07.2025 позивач звернулася до Відділу обслуговування громадян №2 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком. 
За результатами розгляду заяви та доданих документів 28.07.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком №084650003192.
У рішенні про відмову в призначенні пенсії зазначено, шо необхідний страховий стаж становить 15 років.
Вік заявниці 65 років 00 місяців 07 днів.
Страховий стаж заявниці 14 років 08 місяців 21 день.
Додатковий коментар: у разі відсутності, починаючи з 01 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою та другою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на призначення пенсії за вікам після досягнення віку 65 років мають особи за наявності страхового стажу починаючи з 01 січня 2025 року но 31 грудня 2025 - від 15 до 22 років.
При розгляді документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано період догляду за дитиною до з-х річного віку згідно з наданим свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , оскільки відсутня інформація про здійснення догляду до 3-х річного віку та відсутня відмітка про паспортні дані дитини.
Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою.
Вирішуючи спір по суті суд зазначає таке.
Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». (далі - Закон № 1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Абзацом тридцять шостим статті 1 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування.
Відповідно до ч. 3ст. 56 Закону № 1788-ХІІдо стажу роботи зараховується також час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.
Згідно з частиною 2статті 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.
У пункті 11 Порядку № 637 зазначено про те, що час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть);документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.
Документами, які підтверджують те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала, є:виписка з трудової книжки; відомості про відсутність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, отримані в порядку взаємного обміну інформацією; інформація із системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України.
Пункт 11 вказаного Порядку № 637 до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2010 року №233 «Про внесення змін до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачав, що час догляду не працюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі свідоцтва про народження дитини або виписки із паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть), а також документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала (виписка із трудової книжки, довідка органів управління житловим фондом чи довідка сільської, селищної Ради народних депутатів).
Таким чином, до страхового стажу зараховуються періоди, протягом яких особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за які щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до трудового стажу для призначення пенсії до 01.01.2004 року (дата набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.
Так, до 01.01.2004 року до трудового стажу включалися всі періоди перебування у трудових відносинах, в тому числі у періоди відпусток: для догляду за дитиною до 3-х років, у зв`язку з вагітністю та пологами та для догляду за дитиною відповідно до медичного висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку. Також до трудового стажу до 01.01.2004 року включався час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.
Починаючи з 01.01.2004 року, час догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, зараховується до страхового стажу матері при умові, якщо особа доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку та при умові отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Як зазначила позивач, до пенсійного органу разом із заявою про призначення пенсії, нею подано:
- копію паспорту;
- копію ідентифікаційного номера платника податків;
- копію трудової книжки НОМЕР_2 ;
- копію свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 ;
- копію свідоцтва про народження дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (серія НОМЕР_1 );
- копію свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 .
Наведене вище зумовлює висновок, що пенсійний орган відмовив позивачу у зарахуванні до страхового стажу періоду догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку необґрунтовано та безпідставно.
З метою захисту порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області зарахувати до загального страхового стажу період догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку відповідно до свідоцтва про народження дитини серія НОМЕР_1 від 03.09.2019.
Суд звертає увагу, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області як структурний підрозділ органу, що мав розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком, визначено засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відповідно до пункту 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, є суб`єктом владних повноважень, який має повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії позивачу.
З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідність документів для призначення пенсії була досліджена відповідачем поверхнево, неповно та не всебічно, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.
Суд зазначає про передчасність вимог про зобов`язання призначити пенсію. Висновки про призначення пенсії можуть бути зроблені відповідачем лише після повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії з дотриманням вимог чинного законодавства та висновків суду.
Враховуючи викладене, наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Керуючись ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
вирішив:
Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 28.07.2025 року №084650003192 про відмову в призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за віком.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до загального страхового стажу період догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку відповідно до свідоцтва про народження дитини серія НОМЕР_1 від 03.09.2019.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 21.07.2025, з урахуванням висновків суду.
Стягнути на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за рахунок його бюджетних асигнувань судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 1000 (одну тисячу) грн 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. 

Суддя 	Валентина ЯНКІВСЬКА