ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

21 квітня 2026 року	Справа №160/61/26 	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

02.01.2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у залишенні без розгляду та відповіді заяви від 14.12.2025 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву від 14.12.2025 року, подану ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 та надати на неї в повному обсязі запитувану інформацію та документи;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду протягом 10 днів з моменту набрання рішенням законної сили.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 звернулась до відповідача із заявою від 14.12.2025 року в порядку Закону України «Про звернення громадян», однак станом на день звернення до суду з даною позовною заявою звернення позивача не розглянуто відповідачем та відповідь на нього не надана. У зв`язку з чим, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою. 
06.01.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі 07.01.2026 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка наявна в матеріалах справи.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав, як і заяви про визнання позовних вимог.
Відповідно до ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
14.12.2025 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 засобом електронного зв`язку шляхом надіслання на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась із заявою, в якій просила у найкоротший строк:
- виготовити на надати до Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області оновлені довідки:
1) починаючи з 01.09.2005 року по день виконання даної заяви щодо грошового забезпечення ОСОБА_3 за останньою посадою перед звільненням начальник топографічної групи топографічного відділення топогеодезичного центру Південного ОК (20 тарифний розряд), виходячи із наступних складових: посадовий оклад; оклад за військове звання (майор); надбавка за вислугу років (більше 25 років); щомісячна надбавка у розмірі 100%; надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці (10%); щомісячна надбавка за безперервну військову службу в ЗСУ 90%; надбавка за виконання особливо важливих завдань; надбавка за класність (2 клас); щомісячна премія;
2) починаючи з 01.01.2020 року: посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавку за вислугу років розраховувати шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01 січня кожного року, починаючи з 2020, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 постанови КМУ №704; надбавку за особливості проходження служби, надбавки військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень, надбавку за класність (2 клас), премії розраховувати, виходячи з посадового окладу (20 тарифний розряд), окладу за військове звання, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України про Державний бюджет, станом на 01 січня (2020, 2021, 2022, 2023, 2024, 2025, 2026 роки) на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 Постанови КМУ №704; премії та надбавка за особливості проходження служби у середньому розмірі, що фактично виплачений за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за посадою начальник топографічної групи топографічного відділення топогеодезичного центру Південного ОК (20 тарифний розряд), тобто за лютий 2020, січень 2021, січень 2022, січень 2023, січень 2024, січень 2025, січень 2026 (у відсотку посадового окладу, окладу за спеціальне звання, з урахуванням надбавки за вислугу років, розрахованих до вимог, зазначених у абзацах вище.
- у випадку, якщо ІНФОРМАЦІЯ_3 не володіють такою інформацією, невідкладно звернутись із відповідним запитом до органу Міністерства оборони України, який такою інформацією володіє;
- відповідь направити на електронну адресу, а також поштою в паперовому вигляді, з прикладенням належним чином засвідчених довідок про грошове забезпечення» ОСОБА_3 , починаючи з 01.09.2005 року по день належного розгляду даного звернення.
Вказане звернення направлено на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 15.12.2025 року.
22.01.2026 року ІНФОРМАЦІЯ_2 листом за №7/11273/10 розглянув звернення ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 від 14.12.2025 року.
Доказів надіслання вказаного листа на адресу ОСОБА_1 до суду не надано.
Як зазначає представник позивача, станом на дату подання позовної заяви до суду, вказана заява не розглянута та на адресу представника позивача не надходила відповідь на звернення. 
Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даною позовною заявою. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. 
Закон України «Про звернення громадян» (далі - Закон №393/96-ВР, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Відповідно до ст.1 Закону №393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно із ст.7 Закону №393/96-ВР, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.
Статтею 18 Закону №393/96-ВР встановлено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.
Згідно із ст.19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.
Відповідно до ч.1 ст.20 Закону №393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
На обгрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.
Як встановлено судом, заява представника позивача від 14.12.2025 року, подана в порядку Закону України «Про звернення громадян», була надіслана на електронну адресу відповідача 15.12.2025 року. 
В свою чергу відповідь на заяву представника позивача від 14.12.2025 року, датується 22.01.2026 року.
Однак відповідачем не надано до суду доказів встановлення необхідного терміну для розгляду заяви представника позивача та не надано доказів повідомлення представника позивача про це.
При цьому відповідачем не надано доказів надіслання вказаної відповіді, ані на електронну адресу позивача, ані поштовим зв`язком.
Отже станом на дату вказаної відповіді відповідачем порушено термін розгляду звернення, встановлений ч.1 ст.20 Закону №393/96-ВР.
При цьому представник позивача у своєму зверненні просила скоротити розгляд її звернення, однак з відповіді, наданої відповідачем, судом встановлено, що відповідачем проігноровано вказану вимогу позивача та не надано оцінки вказаній вимозі на предмет обґрунтованості. 
Відповідно до ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Фактично підставою позову позивач визначає нерозгляд заяви представника позивача та ненадання відповіді на заяву станом на день звернення до суду з даною позовною заявою.
В свою чергу, враховуючи той факт, що відповідачем надано відповідь на звернення позивача, суд доходить висновку про відсутність підстав для визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у залишенні без розгляду та відповіді заяви від 14.12.2025 року.
З огляду на зазначене, суд доходить висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідача розглянути заяву від 14.12.2025 року, подану ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 та надати на неї в повному обсязі запитувану інформацію та документи.
Однак, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч.7 ст.5 Закону №393/96-ВР у зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування кваліфікованого електронного підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається. 
Як встановлено судом, представник позивача звернулась до відповідача саме із електронним зверненням, та виявила бажання отримати вищезазначену відповідь як на електронну адресу, так і засобом поштового зв`язку.
Крім цього судом встановлено, що відповідачем порушено термін розгляду звернення представника позивача.
Відповідно до ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Враховуючи вищевикладене, суд, з метою захисту порушених прав позивача, вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 від 14.12.2025 року у термін, встановлений статтею 20 Закону України «Про звернення громадян», та ненадіслання відповіді на заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 від 14.12.2025 року на електронну адресу ОСОБА_1 та засобом поштового зв`язку. 
Підсумовуючи суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача надіслати відповідь на заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 від 14.12.2025 року на електронну адресу ОСОБА_1 та засобом поштового зв`язку.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Щодо клопотань позивача про встановлення судового контролю та допущення рішення до негайного виконання, суд зазначає наступне. 
Відповідно до ч.5, 6 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України за письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання.
Перебіг строку для подання звіту починається з дня набрання законної сили рішенням суду.
Заява, передбачена абзацом першим цієї частини, може бути подана не пізніше завершення судових дебатів, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Суд під час ухвалення рішення суду за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду, якщо суд допускає його негайне виконання.
Суд зазначає, що представником позивача не наведено наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами, щодо необхідності вжиття таких процесуальних заходів як встановлення судового контролю.
З огляду на положення ч.6 ст.382 КАС України, та з огляду на ненаведення заявником аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів як встановлення судового контролю і ненадання останнім доказів в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для задоволення вимог заявника у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №160/61/26, шляхом подання звіту про виконання рішення суду, яке набрало законної сили.
Суд зауважує, що зазначена позиція кореспондується позиції Верховного Суду, викладеній в постанові Верховного Суду від 31.08.2018 року у справі №235/7638/16-а.
Керуючись статтями 9, 73-77, 90, 241-246, 257, 262, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 від 14.12.2025 року у термін, встановлений статтею 20 Закону України «Про звернення громадян», та ненадіслання відповіді на заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 від 14.12.2025 року на електронну адресу ОСОБА_1 та засобом поштового зв`язку.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надіслати відповідь на заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 від 14.12.2025 року на електронну адресу ОСОБА_1 та засобом поштового зв`язку.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський