СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року м. Харків Справа № 905/1010/24 (905/101/26) 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Демідова П.В., суддя Крестьянінов О.О, суддя Мартюхіна Н.О., при секретарі судового засідання Курило Є.П., розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бакалія-Трейд» (№514Д) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 27.02.2026 у справі №905/1010/24(905/101/26)

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Бакалія-Трейд», м.Маріуполь,
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Продбакалія», м.Запоріжжя, 
про стягнення 3 593 774,40 грн,
в межах справи про банкрутство, 

Представники сторін:
від скаржника: Беркут М.С. (в режимі відеоконференції) – ліквідатор.
від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Донецької області (суддя К.С. Харакоз) знаходиться справа №905/1010/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “Бакалія-Трейд” на стадії ліквідаційної процедури, повноваження ліквідатора виконує арбітражний керуючий Беркут М.С.
17.02.2026 до Господарського суду Донецької області через систему «Електронний суд» від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Бакалія-Трейд» надійшла позовна заява до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Продбакалія» про стягнення 3 593 774,40 грн.
Також, 17.02.2026 до суду через систему «Електронний суд» ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Бакалія-Трейд» подав заяву № б/н від 17.02.2026 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачу на праві власності.
Господарський суду Донецької області ухвалою від 27.02.2026 у задоволенні заяви б/н від 17.02.2026 Товариства з обмеженою відповідальністю «Бакалія-Трейд» про забезпечення позову відмовив.
Мотивуючи постановлену ухвалу суд першої інстанції зазначив, що: позивач не навів та не довів у порядку статей 76 – 79 ГПК України належними доказами існування реальних обставин, які б свідчили про ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог; позивач не довів належного звернення до відповідача з відповідними вимогами, що спростовує твердження про наміри ухилення відповідача від виконання можливого рішення суду; єдиним аргументом на підтвердження ризиків про можливе відчуження майна відповідача на користь третіх осіб є відсутність обтяжень майна відповідача, що саме по собі не може свідчити про ухилення від виконання судового рішення у разі задоволення позову та заява про забезпечення позову не містить будь-яких доводів та доказів того, що саме на момент її подання відповідач здійснює дії, спрямовані на відчуження належного йому майна. Крім того, суд наголосив, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення, як того вимагає пункт 3 частини першої статті 139 ГПК України, зокрема щодо їх розумності, адекватності та співмірності заявленим позовним вимогам. Так, позивачем не обґрунтовано майновий стан відповідача, а також не надано доказів відсутності у нього коштів або іншого майна, при цьому заявлено вимогу про накладення арешту на нерухоме майно ТОВ «Продбакалія» (групу нежитлових приміщень загальною площею 272,1 кв.м), оціночна вартість яких, як зазначає сам позивач, згідно зі звітом про оцінку майна становить 4 531 500 грн, тоді як сума позовних вимог складає 3 593 774,40 грн., без зазначення, у якому саме розмірі має бути накладений арешт, та не обґрунтував співвідношення вартості майна з ціною позову.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Бакалія-Трейд» не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на необґрунтованість судового рішення, просить ухвалу Господарського суду Донецької області від 27.02.2026 року у справі №905/1010/24 (905/101/26) скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким заяву ліквідатора про забезпечення позову задовольнити, застосувати заходи забезпечення позову та накласти арешт на нерухоме майно, що належить відповідачу.
Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу заявник посилається на те, що в межах даної справи є достатньо обґрунтоване припущення того, що відповідач може здійснити відчуження майна, що в подальшому позбавить можливості позивача захистити своє право в даному процесі, оскільки в умовах відчуження майна втрачається можливість стягнення коштів за договором купівлі-продажу без нових звернень до суду. Крім того, ліквідатор наголошує, що судом першої інстанції в ухвалі зазначено, що відповідач має іншу адресу ніж адреса відповідача, на яку було здійснено направлення запитів щодо виконання договору купівлі-продажу №2396 від 16.07.2015 в частині розрахунку, проте відповідно до відкритих даних 17.02.2026 адреса відповідача змінилась, та ліквідатором здійснено направлення запитів на вірну адресу перебування у відповідний період. 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями Східного апеляційного господарського суду від 13.03.2026 справу №905/1010/24 (905/101/26) передано на розгляд суду у складі колегії суддів: головуючий суддя Демідова П.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Мартюхіна Н.О.
Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 18.03.2026 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Бакалія-Трейд» про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Донецької області від 27.02.2026 про забезпечення позову у справі №905/1010/24(905/101/26) задовольнив; відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бакалія-Трейд» (№514Д) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 27.02.2026 про забезпечення позову у справі №905/1010/24(905/101/26); призначив розгляд апеляційної скарги на 14 квітня 2026 р. у приміщенні суду; встановив учасникам справи термін до 31.03.2026 (включно) подати відзив на апеляційну скаргу, заяви, клопотання та письмові пояснення з доказами їх надсилання іншим учасникам провадження; витребував у Господарського суду Донецької області матеріали оскарження ухвали Господарського суду Донецької області від 27.02.2026 (про забезпечення позову) у справі №905/1010/24(905/101/26), необхідні для розгляду скарги.
Копія вказаної ухвали направлена до електронного кабінету заявника та його представника.
Відповідно до ч.1 ст.285 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) судові рішення суду апеляційної інстанції вручаються (видаються або надсилаються) в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу.
Частиною 6 ст.242 ГПК України, передбачено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Згідно з довідками, сформованими в комп`ютерній програмі “Діловодство спеціалізованого суду” копія ухвали суду від 18.03.2026 доставлена до електронних кабінетів представника заявника та відповідача у справі 18.03.2026 о 18:00, у зв`язку з чим, враховуючи положення ч.6 ст.242 ГПК України, копія ухвали вважається врученою 19.03.2026 представнику заявника та відповідачу.
Також, враховуючи, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням позивача ТОВ «Бакалія-Трейд» є місто Маріуполь, апеляційним судом складено акт від 02.04.2026 та 27.03.2026 оприлюднено оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, враховуючи положення ч.1 ст.11 Закону України “Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції”. 
Отже, сторони у справі належним чином повідомлені про відкриття апеляційного провадження, дату, час та місце розгляду апеляційної скарги заявника.
23.03.2026 від арбітражного керуючого Беркута Максима Сергійовича через підсистему "Електронний суд" надійшла заява про проведення судового засідання 14.04.2026 по справі №905/1010/24(905/101/26) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису за допомогою сервісу https://vkz.court.gov.ua/, яку суд задовольнив ухвалою від 01.04.2026.
24.03.2026 на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали оскарження ухвали про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову від 27.02.2026 у справі №905/1010/24 (905/101/26) в одному томі на 146 аркушах.
Представник скаржника в судове засідання з`явився, брав участь у засіданні в режимі відеоконференції, підтримав подану апеляційну скаргу та наполягав на скасуванні ухвали суду першої інстанції.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги відповідач був повідомлений належним чином.
Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч.1 ст.271 ГПК України).
Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.2). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (п.4).
Переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційним господарським судом враховані обставини, встановлені судом першої інстанції про наступне.
Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали 17.02.2026 до суду через систему «Електронний суд» ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Бакалія-Трейд» подав заяву № б/н від 17.02.2026 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачу на праві власності, а саме: група нежитлових приміщень загальною площею 272,1 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Стуса Василя (вул. Радгоспна), буд. 35-А, прим. 01-01, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2704871180000.
Судом першої інстанції встановлено, що до заяви про забезпечення позову додані: Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, що належить на праві власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Продбакалія», виписка по рахунку ТОВ «Бакалія-Трейд» від Сенс банк, копія Договору к п №314 від 03.03.2014 року, копія договору купівлі продажу земельної ділянки №2396, Довідка РРП Продбакалія 11.02.2026, постанова про визнання банкрутом ТОВ «Бакалія-Трейд», Довідка про оціночну вартість 11.02.2026.
В обґрунтування заяви позивач зазначає, що під час ліквідаційної процедури він встановив, що 16.07.2015 року між ТОВ «Бакалія-Трейд» та ТОВ «Продбакалія» укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер 3222481201:01:005:0107 площею 0.7127 га, призначення - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, реєстраційний номер ОНМ №305207132224, розташовану за адресою Київська область, Фастівський (раніше Києво-Святошинський) район, с. Віта - Поштова, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного округу Київської області Саєнко О.О. за реєстровим №2396. За умовами договору розрахунок за земельну ділянку в сумі 1 150 300 грн мав бути здійснений відповідачем до 21.08.2015 року, проте, згідно виписки банку АТ «Сенс Банк» (попередня назва ПАТ «Альфа-Банк») про рух коштів ТОВ «Бакалія-Трейд» по рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.07.2015 по 31.08.2015 року оплата здійснена не була. 
Ліквідатор ТОВ «Бакалія-Трейд» зазначає, що з метою наповнення ліквідаційної маси він звернувся з позовом до ТОВ «Продбакалія» про стягнення коштів у сумі 1 150 300 грн, 3% річних за користування вказаними коштами та інфляційні втрати відповідно до статті 625 ЦК України. 
Додатково, ліквідатор повідомив суд, що згідно державного реєстру речових прав на нерухоме майно ТОВ «Продбакалія» володіє майном, а саме: група нежитлових приміщень загальною площею 272.1кв.м, що знаходяться за адресою м. Київ, вулиця Стуса Василя (вулиця Радгоспна), будинок 35-А, приміщення 01-01, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2704871180000. Вказане майно належить відповідачу на підставі договору про припинення зобов`язань передачею відступного № 1568 виданого 22.07.2024 року посвідченого ПН КМНО Кирилюком Д.В. Оціночна вартість нерухомого майна згідно звіту про оцінку майна ідентифікатор за базою ФДМУ ППНХТН733672 від 19.07.2024 року виданого СОД «Центр оцінки та консалтингу нью вей» складає 4 531 500 грн. (п. 2.2 договору про припинення зобов`язань передачею відступного № 1568).
Інше майно, яке належить ТОВ «Продбакалія», як зазначає ліквідатор, знаходиться в іпотеці ТОВ ФК «Ю-Бейс» згідно рішення Господарського суду Київської області від 26.08.2025 року №911/136/17, тому не може використовуватися в подальшому для примусової реалізації з метою виконання рішення суду про стягнення заборгованості.
Позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача за захистом яких він звернувся до суду, оскільки, у випадку чергового відчуження майна на користь третіх осіб, зміниться його власник, що призведе до ускладнення виконання рішення суду та зумовить настання негативних обставин для позивача у вигляді неможливості виконання рішення суду.
За результатами розгляду заяви позивача суд першої інстанції постановив ухвалу, якою відмовив у задоволенні заяви, з мотивів, викладених в ухвалі.
Надаючи кваліфікацію спірним правовідносинам, судова колегія виходить з наступного.
Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені статтею 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1 ч.1 ст. 137 ГПК України).
Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту. 
Забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (аналогічний висновок міститься у пункті 8.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20). Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити тощо.
Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.03.2024 у справі №910/15328/23, від 01.05.2023 у справі №914/257/23, від 06.03.2023 у справі №916/2239/22.
При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 24.05.2023 у справі №906/1162/22, від 29.06.2023 у справі №925/1316/22, від 18.05.2023 у справі №910/14989/22, від 24.06.2022 у справі №904/8506/21.
За загальним правилом достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Водночас слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, а тому суди в кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.
Під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті, та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.03.2024 у справі №910/15328/23, від 17.12.2018 у справі №914/970/18, від 10.11.2020 у справі №910/1200/20.
Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2024 року у справі № 754/5683/22 зазначено, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду із заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.
З наведеного слідує, що не існує конкретно визначених правил застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться у прямій залежності від фактичних обставин кожного конкретного господарського спору.
З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є майнова вимога про стягнення грошових коштів в сумі 3 593 774,40 грн, з яких: 1 150 300,00грн – сума боргу за договором купівлі-продажу, 2 083 068,08грн – інфляційне збільшення, 360 595,41грн – 3% річних.
В поданій заяві про забезпечення та апеляційній скарзі заявник просить накласти арешт на групу нежитлових приміщень загальною площею 272.1кв.м, яке належить відповідачу та згідно зі звітом про оцінку майна (ідентифікатор за базою ФДМУ ППНХТН733672 від 19.07.2024, СОД «Центр оцінки та консалтингу нью вей») становить 4 531 500 грн, наголошуючи, що заявлений спір у справі може спонукати відповідача до дій щодо відчуження майна на інших осіб з метою його приховування від звернення стягнення під час виконання рішення суду, крім того майно може істотно змінити свої характеристики (поділ, об`єднання) змінити власника (продаж, внесення в статутний капітал), що унеможливить в подальшому, на його думку, виконання рішення.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не навів та не довів у порядку статей 76– 79 ГПК України належними доказами існування реальних обставин, які б свідчили про ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Так, суд зауважив, що позивач не довів належного звернення до відповідача з відповідними вимогами, що спростовує твердження про наміри ухилення відповідача від виконання можливого рішення суду, оскільки з фіскальних чеків, накладних АТ «Укрпошта» № 0101911910781 від 18.09.2025 та № 0101911928230 від 09.10.2025 та описів вкладення вбачається, що запити направлялися за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Стоянка, вул. Київська, буд. 10, водночас згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням ТОВ «Продбакалія» є інша адреса: 69005, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Яценка, буд. 1. 
В поданій апеляційній скарзі заявник зазначає, що відповідно до відкритих даних адреса ТОВ «Продбакалія» 17.02.2026 змінилась з - Україна, 08114, Київська обл., село Стоянка, Бучанський район, вулиця Київська, будинок 10 на - Україна, 69005, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вулиця Яценка, будинок 1. 
З матеріалів оскарження ухвали вбачається, що ліквідатор Беркут М.С. звертався до ТОВ «Продбакалія» із запитом про надання інформації та вимогою про сплату заборгованості, які направлені на адресу: 08114, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Стоянка, вул. Київська, буд. 10, 18.09.2025, 09.10.2025 та 30.01.2026. 
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) отриманого судом на запит від 10.04.2026, адресою місцезнаходження ТОВ «Продбакалія» визначена адреса: 69005, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Яценка, буд. 1, при цьому з розділу даних про хронологію реєстраційних дій остання зміна місцезнаходження юридичної особи здійснена 13.02.2026.
За даними ЄДР у період з 20.05.2025 по 12.02.2026 місцезнаходженням ТОВ «Продбакалія» визначена адреса: 08114, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Стоянка, вул. Київська, буд. 10 (витяг з ЄДР станом на 21.05.2025).
Виходячи з викладеного, запит та вимога позивача направлені за належною відповідачу адресою у відповідний період, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції в цій частині є помилковими.
Також суд першої інстанції зазначає, що фактично доводи заявника зводяться до припущень про можливе відчуження майна відповідача на користь третіх осіб та єдиним аргументом на підтвердження таких ризиків є відсутність обтяжень майна відповідача, що саме по собі не може свідчити про ухилення від виконання судового рішення у разі задоволення позову.
Разом з тим, Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.03.2023 у справі № 905/448/22 звернув увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін. Також в цій постанові зазначено, що виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості, а вжиття в такому випадку заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти боржника в межах суми позову надасть боржнику безумовну можливість розрахуватись із позивачем, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.
Виходячи із зазначеного, очевидним є той факт, що за позовною вимогою у цій справі вирішується питання про стягнення з відповідача коштів в сумі 3 593 774,40 грн, а тому виконання судового рішення в цій справі (у разі задоволення позовних вимог) безпосередньо залежить від того, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів.
Суд першої інстанції зауважив, що позивачем не обґрунтовано майновий стан відповідача та не надано доказів відсутності у нього коштів або іншого майна. При цьому заявлено вимогу про накладення арешту на нерухоме майно ТОВ «Продбакалія» оціночна вартість яких, як зазначає сам позивач, згідно зі звітом про оцінку майна (ідентифікатор за базою ФДМУ ППНХТН733672 від 19.07.2024, СОД «Центр оцінки та консалтингу нью вей») становить 4 531 500 грн, тоді як сума позовних вимог складає 3 593 774,40 грн, що свідчить про необґрунтованість співвідношення вартості майна з ціною позову.
У постанові Верховного Суду від 06.10.2022 у справі № 905/446/22 викладена правова позиція, що за обставин звернення з позовом про стягнення грошових коштів саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду позивач.
Крім того, в наявних у матеріалах оскарження документах відсутній звіт про оцінку майна (ідентифікатор за базою ФДМУ ППНХТН733672 від 19.07.2024, СОД «Центр оцінки та консалтингу нью вей»), на який є посилання в заяві та апеляційні скарзі, проте в матеріалах міститься довідка про оціночну вартість об`єкта нерухомості №201-20260211-0011181062 від 11.02.2026, відповідної до якої оціночна вартість групи нежитлових приміщень загальною площею 272.1 кв.м., за адресою: м.Київ, р. Святошинський, вул. Стуса Василя, буд. 35-А, яка належить відповідачу, складає 3 662 224,94грн, що залишено поза увагою суду першої інстанції.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Бакалія-Трейд» про забезпечення позову не містить належного обґрунтування, посилань на докази та самих доказів, які б підтверджували наявність реальних ризиків утруднення або неможливості виконання рішення суду у разі його задоволення. 
Проте, як вбачається з даних офіційного веб-порталу судової влади України Господарський судом Запорізької області оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі №908/426/26 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Продбакалія» 03.03.2026.
Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень, Господарський суд Запорізької області ухвалою від 03.03.2026 відкрив провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Продбакалія, код ЄДРПОУ 39628108 (69005 Україна, м.Запоріжжя, вул.Яценка, буд.1); визнав грошові вимоги Адвокатського Бюро Дмитра Артюхова до боржника у розмірі 5000000,00 грн основного боргу; ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів; ввів процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна боржника призначив арбітражного керуючого Савченка В.А.
Відповідно до положень ч.4 ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника, прийняті господарським судом у справі про банкрутство (неплатоспроможність), набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Ухвала про відкриття провадження у справі про банкрутство набирає законної сили з моменту її постановлення (ч.12 ст.39 КУзПБ).
З огляду на викладене, станом на теперішній час ухвала про відкриття провадження у справі №908/426/26 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Продбакалія» набрала законної сили та є чинною.
Відповідно до ч.14 ст.39 КУзПБ з моменту відкриття провадження у справі, зокрема, арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство. 
З огляду на викладені положення, в умовах відкриття провадження у справі про банкрутство щодо відповідача, суд апеляційної інстанції не має повноважень на вжиття заходів забезпечення шляхом накладення арешту на майно боржника, оскільки вказані заходи можуть бути застосовані виключно Господарським судом Запорізької області як судом у межах провадження якого перебуває справа про банкрутство. 
З урахуванням викладеного, колегія апеляційного суду, дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги та залишення без змін резолютивної частини оскаржуваного судового рішення.
Враховуючи, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання залишається за скаржником.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бакалія-Трейд» (№514Д) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 27.02.2026 у справі №905/1010/24(905/101/26) - залишити без задоволення.

2.Ухвалу Господарського суду Донецької області від 27.02.2026 у справі №905/1010/24(905/101/26) - залишити без змін.

3.Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 17.04.2026.

Головуючий суддя П.В. Демідова

Суддя О.О. Крестьянінов 

Суддя Н.О. Мартюхіна