Справа № 595/535/25
Провадження № 2/595/321/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.04.2026 м. Бучач
Бучацький районний суд Тернопільської області в складі: 
головуючого судді      Созанської Л.І., 
з участю секретаря судового засідання  Швидкої Н.В.,
представника позивача   ОСОБА_1 ,   розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором, - 
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики № 75796312 від 27.05.2021 в розмірі 21264,88 грн. Окрім того, просить стягнути з відповідачки сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 9000 грн.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 27.05.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою укладено Договір позики № 75796312. Відповідно до п. 2 Договору про надання позики: сума позики становить 15000 грн. Процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,6%, яка нараховується за кожен день користування позикою (п.2.3 Договору). Відповідно до п. 5.2. Договору позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику на умовах ануїтету, розміщені за посиланням https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. Згідно п. 12. Договору цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Відповідно до п. 6.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (позика на умовах ануїтету) повернення суми позики і процентів за користування нею здійснюється позичальником шляхом внесення чергового ануїтетного платежу в розмірі та в строки, передбачені графіком платежів. Ануїтетний платіж включає в себе частину суми позики та проценти за користування позикою. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідачка здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. 30.12.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №30/12/2021, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором позики №75796312. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 відступило ТОВ «Коллект центр» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором позики №75796312. Просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_2 суму заборгованості в розмірі 21264,88 грн, а також судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 9000 грн.
Ухвалою суду від 26 березня 2026 року заяву ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 липня 2025 року – задоволено. Заочне рішення від 17 липня 2025 року у цивільній справі №595/535/25 за позовною заявою ТОВ «Коллект центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором - скасовано. Призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні, у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
У судовому засіданні представник ТОВ «Коллект центр» Скаско В.О. позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовні заяві. Зауважив, що відповідачка визнає факт укладення договору та одержання коштів, але просить відмовити у задоволенні позову. Сам факт воєнного стану не є обставиною, яка може вплинути на нарахування відсотків. Відповідачка отримала кошти та активно ними користувалася, що підтверджується випискою, також частково погашала заборгованість. ОСОБА_2 повністю розуміла умови договору, від договору не відмовилась, хоча така можливість передбачена пунктом 9 вказаного договору. Відтак, просить позов задовольнити повністю, а також стягнути з відповідачки сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн.
В судове засідання представник відповідачки, адвокат Назаренко Я.В. не прибула та у поданій заяві про перегляд заочного рішення просила розглянути справу без її участі та без участі відповідачки. Зазначала, що відповідачка хотіла отримати кошти в кредит на умовах 0,01% річних. На сайті здійснення договору великим шрифтом мигали «0,01% річних», проте в договорі, який прийшов на електронну пошту після підписання кредитного договору, були вже інші цифри. З такими відсотками відповідачка не погодилась і звернулась по телефону до позивача, де їй сказали, що нічим не допоможуть. Відповідачка заперечує укладання кредитного договору на умовах, визначених в примірнику позивача, адже відсутні докази укладання кредитного договору саме у наданій позивачем редакції. Вважає, що позивач свідомо ввів в оману відповідачку щодо відсоткової ставки, оскільки керування сайтом та зміна інформації на сайті залежить виключно від дії позивача і відповідно таку інформацію можна змінювати декілька разів на день, за бажанням. Коли відповідачка не погодилась із тією відсотковою ставкою, що замість 0,01 в договорі, що прийшов на електронну пошту, то працівники кредитодавця не погодились приймати кошти назад. Просила суд прийняти до уваги стан війни в Україні, як обставину, що значною мірою вплинула на платоспроможність відповідачки, і не нараховувати відсотки, пеню, штрафні санкції, оскільки саме через військовий стан відповідачка не змогла вирішити питання із погашенням кредиту, після того, як позивач не погодився на повернення коштів одразу в той день, коли вони були зараховані. Витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн заперечила та просила знизити їх до 1000 грн, оскільки такі справи для позивача є однотипними і потребують особливої підготовки. Також зауважила, що відповідачка не працює і немає можливості оплатити такі кошти.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Судом встановлено, що 27.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 укладено Договір позики № 75796312.
Згідно п. 1. Договору позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти, без забезпечення, на погоджений строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплачувати проценти позикодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах, тобто позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів та сплатити плату (проценти) від суми позики протягом строку позики згідно графіку платежів, або достроково.
Відповідно до п. п. 2.1-2.3. сума позики становить 15000,00 грн; строк позики становить 64 днів; процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,6%, яка нараховується за кожен день користування позикою.
Відповідно до п. 5.2. Договору позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику на умовах ануїтету, розміщені за посиланням https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі.
Згідно п. 12. Договору цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.
Підписанням договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлений з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
У пункті 18 Договору (реквізити сторін) ОСОБА_2 зазначила свої анкетні дані, а також вказала рахунок НОМЕР_1 .
Кредитні кошти у розмірі 15000 грн 27.05.2021 перераховані ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на картку ОСОБА_2 № НОМЕР_1 , що підтверджується листом ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» №КД-000000980/ТНПП від 08.10.2024 та випискою АТ КБ «ПриватБанк» по карті ОСОБА_2 № НОМЕР_2 за період з 27.05.2021 по 06.06.2021.
30.12.2021 було укладено договір факторингу №30-12/2021, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75796312.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу №30-12/2021 від 30.12.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідачки за договором позики №75796312, укладеним 27.05.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 в сумі 20959,48 грн.
10.01.2023 було укладено договір про відступлення прав вимоги №10-01/2023, відповідно до якого та ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75796312.
Відповідно до реєстру боржників до Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №75796312, в сумі 21264,88 грн.
Згідно розрахунку заборгованості за договором позики № 75796312 від 27.05.2021 складеного ТОВ «Коллект Центр», заборгованість ОСОБА_2 станом на 25.03.2025 складає 21264,88 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням ( тілом кредиту) – 9033,12 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 11926,36 грн.; - нараховані 3% річних (за період з 30.12.2021 по 23.02.2022)- 41,57 грн; інфляційні - 263,83 грн.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Правилами ст. 652 ЦК України унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією, що гарантовано положеннями ст. 129 Конституції України.
Відповідно до вимог 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Вимогами ч. 2 ст.78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зазначений договір не визнаний судом недійсним, тому в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.
Відповідачка ОСОБА_2 не надала доказів на спростування встановлених обставин або розміру заборгованості.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 1046, ч. 1 ст. 1047, ч. 1 ст. 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що прямо передбачено ст. 629 ЦК України.
ОСОБА_4 користувалася кредитними коштами, про що свідчать виписки по її рахунку, також частково погашала заборгованість.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов`язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов`язані за таким договором.
На час розгляду справи судом відповідачкою не надано альтернативного розрахунку заборгованості за договором позики, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості та про поважні причини несвоєчасного погашення заборгованості за договором позики у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідачки від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України.
Отже позивачем доведений факт наявності заборгованості за договором позики №75796312 від 27.05.2021, а відтак, відповідачкою дійсно були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.
Згідно з вимогами ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
У відповідності до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Виходячи з наведеного вище, до ТОВ «Коллект центр» від ТОВ «Вердикт капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_2 за договором позики №75796312 від 27.05.2021.
Відповідно до реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект центр» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21264,88 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням ( тілом кредиту) – 9033,12 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 11926,36 грн; - нараховані 3% річних (за період з 30.12.2021 по 23.02.2022) - 41,57 грн; інфляційні (за 01.2022, 02.2022) - 263,83 грн.
Правилами ст. 514 ЦК України унормовано, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ч. 1 ст. 1084 ЦК України).
Відповідачка у справі не мала жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і таке виконання було б належним в розумінні вимог ст. 516 ЦК України.
Натомість, всупереч умовам кредитного договору, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ані на рахунки ТОВ «Коллект центр», ані на рахунки попереднього кредитора - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 21264,88 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням ( тілом кредиту) – 9033,12 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 11926,36 грн; - нараховані 3% річних (за період з 30.12.2021 по 23.02.2022) - 41,57 грн; інфляційні (за 01.2022, 02.2022) - 263,83 грн.
Виходячи з того, що відповідачкою ОСОБА_2 не надано суду доказів на підтвердження тих обставин, що нею належним чином виконувалися умови вказаного вище договору позики, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, які свідчать про наявність порушення відповідачкою прав позивача за вказаним вище договором позики, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідачки на користь ТОВ «Коллект центр» заборгованості в частині стягнення заборгованості за основним зобов`язанням ( тілом кредиту) та за нарахованими процентами. Окрім того, зважаючи, що 3% річних за період з 30.12.2021 по 23.02.2022 та інфляційні за 01.2022, 02.2022 нараховані до початку воєнного стану в Україні (до 24 лютого 2022 року), такі також підлягають стягненню із відповідачки.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №0510250004 від 03.04.2025.  Відтак, з урахуванням вказаних норм закону, сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України). Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано договір про надання правової допомоги №04/10-2024 від 04.10.2024; заявку про надання юридичної допомоги №14 від 01.02.2025; тарифи на послуги ФОП ОСОБА_5 ; витяг з акту №5 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025; платіжну інструкцію №0507970002 від 25.03.2025.
Разом з цим, керуючись критеріями, визначеними у пунктах 1 та 2 частини 3 статті 141 ЦПК України, суд може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п.61 Постанови Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18).
Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору, та з урахуванням ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив стягнути з відповідачки 9000 грн витрат на правову допомогу.
Проте, аналізуючи матеріали справи, враховуючи заперечення представника відповідачки щодо стягнення із відповідачки витрат на правову допомогу у розмірі 9000 грн, суд вважає, що визначений представником позивача розмір оплати є дещо завищеним, враховуючи, що предметом спору є стягнення заборгованості у розмірі 21264,88 грн, тобто справа відноситься до малозначних, сума заявлених витрат на правову допомогу є непропорційною щодо ціни позову, тому сума витрат на правову допомогу підлягає зменшенню до 3000 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 13, 76-81, 89, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» заборгованість за договором позики №75796312 від 27 травня 2021 року, у розмірі 21264 (двадцять одну тисячу двісті шістдесят чотири) грн 88 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп, а також судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 
В решті стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926.
Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя:	  	Л.  І.  Созанська