2/134/240/2026 
Справа № 134/98/26
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
13 квітня 2026 року  Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді: Зарічанського В.Г.        з участю секретаря судового засідання: Балух О.В.    представника позивача: Тетевої – Родюк І.О. 
відповідачки: ОСОБА_2    

розглянувши у спрощеному провадженні в залі суду в селищі Крижопіль в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2  про розірвання шлюбу, 
В С Т А Н О В И В :
Своїм позовом до суду ОСОБА_3 просив винести рішення, яким розірвати шлюб із ОСОБА_2 , який зареєстрований 03 червня 1995 року відділом реєстрації актів цивільного стану Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області.            В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що спільне життя з відповідачем не склалось.              Від подружнього життя з відповідачем мають чотирьох дітей, двоє з яких є повнолітні та проживають окремо, та двоє неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .  Між ними втрачено почуття взаємної любові та поваги, сім`я фактично розпалась і зберегти сім`ю неможливо, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, на примирення не згідний.            Ухвалою судді від 23 січня 2026 року було відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.              Ухвалою суду від 23 лютого 2026 року надано сторонам строк для примирення, провадження по справі зупинено.          Ухвалою суду від 02 квітня 2026 року відновлено провадження по справі.   В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 , - адвокат Тетева - Родюк І.О. позовні вимоги підтримала та просила задовільнити.       Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні вимогу про розірвання шлюбу визнала, проти стягнення судових витрат на правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн., заперечила, просила стягнути меншу суму.         Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.          У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.         Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.   Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.       Судом встановлено, що 03 червня 1995 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 , виданого Крижопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, актовий запис № 29.          Від подружнього життя з відповідачем мають двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .             Із позову поданого на адресу суду, встановлено, що подальше спільне проживання між сторонами є не можливим.           Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.   Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.     Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.      Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.            Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.   Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.            Щодо стягнення судового збору.         Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.        Судові витрати, згідно зі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.      Тому, з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача 1331 грн.20 копійок судового збору, сплаченого при поданні позову.        Щодо стягнення витрат на оплату правових послуг адвоката.     Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу.     Статтею 59 Конституції України гарантується право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.      Представництво інтересів в суді як форма правничої допомоги полягає у сприянні особи у здійсненні нею права на захист, що є способом реалізації нею її прав та обов`язків, у разі неможливості з певних причин взаємодіяти із учасниками правових відносин. Одним із видів представництва є представництво за договором, тобто письмовою угодою, якою особа уповноважує іншу особу представляти її інтереси у правових правовідношеннях, як із судом так і з учасниками судового процесу.         У даному випадку представництво інтересів позивача здійснював адвокат Тетева - Родюк І.О. на підставі договору про надання правничої допомоги від 26 листопада 2025 року №26/11 ( а.с.11- 12).            Згідно платіжної інструкції № @2ЗД591182 адвокат Тетева - Родюк І.О. отримала кошти в розмірі 16000,00 грн., призначення платежу сплата згідно з договором про надання правничої допомоги №26/11 від 26.11.2026 Костур В.С. (а.с. 13).      Отже, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.  Також, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.              В силу положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.   У рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суду разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (п. 268, 269).    Крім того, згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.      Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.             З огляду на викладене, беручи до уваги обставини цієї справи, обсяг наданих адвокатом послуг, їх складність та час, необхідний для їх надання, заперечення відповідачки, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 5 000 грн., що відповідатиме вимогам розумності та співмірності.           Керуючись ст.ст.78,81,89,263-265 ЦПК України, ст.ст.110,112 СК України, суд,

ВИ Р І Ш И В :
Позов задовольнити.           Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03 червня 1995 року відділом реєстрації актів цивільного стану Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 29.               Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1331 грн. 20 коп. витрати на оплату судового збору та 5000 (п`ять тисяч) гривень витрат на правничу допомогу.             На рішення може бути подана апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.   Найменування сторін:           Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .  Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .  Повний текст рішення суду виготовлений 17 квітня 2026 року.
Суддя: