ПОСТАНОВА 
іменем України

17 квітня 2026 року         м. Кропивницький

справа № 389/4096/24
провадження № 22-ц/4809/555/26 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.

учасники справи: 
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,
відповідач – ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лазорко Роман Йосифович, на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 20 листопада 2025 року у складі судді Українського В.В.,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту - ТОВ «ФК «ЄАПБ»)  звернулося до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
В обґрунтування заявленого позову посилалося на те, що 30.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» (далі по тексту - ТОВ «Аванс Кредит») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №40146-10/2023. Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. За цим договором позикодавець зобов`язався надати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. 
24.05.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №24052024, за умовами якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ»  перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за вказаним вище кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників по договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ»  набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 33450 грн, з яких 6000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 27450 грн – сума заборгованості за відсотками.
21.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» (далі по тексту - ТОВ «Стар Файненс Груп») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №08881-10/2023. Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. За цим договором позикодавець зобов`язався надати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. 
29.04.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №29042024-1, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за вказаним вище кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників по договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 31050 грн, з яких 6000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 25050 грн – сума заборгованості за відсотками.
20.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі по тексту - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №76945457. Договір позики підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. За цим договором позикодавець зобов`язався надати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. 
14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за вказаним вище кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників по договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 16000 грн, з яких 4000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 12000 грн – сума заборгованості за відсотками.
Оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами не виконує просило суд стягнути на свою користь заборгованість, а саме за кредитним договором №08881-10/2023 від 21.10.2023 - 31050 грн; за кредитним договором №76945457 від 20.11.2023 - 16000 грн; за кредитним договором №40146-10/2023 - 33450 грн.
Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 20 листопада 2025 рокупозов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором № 08881-10/2023 від 21.10.2023 в сумі 31050 грн; за кредитним договором №76945457 від 20.11.2023 в сумі 16000 грн; за кредитним договором №40146-10/2023 в сумі 33450 грн. Вирішено питання судових витрат.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лазорко Роман Йосифович, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просила вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
ТОВ «ФК «ЄАПБ» направило до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просило рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 20 листопада 2025 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лазорко Роман Йосифович, без задоволення. 
Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 30.10.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №40146-10/2023, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 6000 грн зі строком користування кредитом 360 днів. За користування кредитом клієнт сплачує 2,50% в день. Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти та сплатити щоденні проценти до закінчення строку надання кредиту (т.1 а.с.39-42).
24.05.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №24052024, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за вказаним вище кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників по договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 33450 грн, з яких 6000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 27450 грн – сума заборгованості за відсотками (т.1 а.с.47-52).
21.10.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №08881-10/2023, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 6000,00 грн зі строком користування кредитом на 360 днів, тобто до 14.10.2024 з відсотковою ставкою 2,5% в день. Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти та сплатити щоденні проценти до закінчення строку надання кредиту (т.1 а.с.9-12).
29.04.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №29042024-1, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за вказаним вище кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників по договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 31050 грн, з яких 6000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 25050 грн – сума заборгованості за відсотками (т.1 а.с.15-19).
20.11.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №76945457, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 4000 грн, зі строком користування кредитом на 30 днів, зі стандартною відсотковою ставкою 2,50% в день. Пунктом 4. Договору передбачено, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором/додатковими угодами. Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти та сплатити щоденні проценти до закінчення строку надання кредиту (т.1 а.с.23-26).
14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за вказаним вище кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників по договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 16000 грн, з яких 4000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 12000 грн – сума заборгованості за відсотками (т.1 а.с.27-33).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).
Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі по тексту Закон).
Статтею третьою Закону передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.ч.3, 4, 6 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону).
Статтею 12 Закону передбачено, що у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, виходячи з норм цього Закону укладення електронного договору можливо шляхом зазначення електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Згідно з ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч.ч.1-3 ст.207 ЦК України).
Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч.1 ст.513, ст.514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Письмовими доказами по справі підтверджується, що 30.10.2023, 21.10.2023 та 20.11.2023 між відповідачем та первісними кредиторами було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов кредитних договорів, які оформлені сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису та який відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію» та Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Частина третя статті 512 ЦК України передбачає, що кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Разом з тим, жодних обмежень щодо заміни кредитодавця у зобов`язанні, що випливає з кредитного договору, закон не містить, таких обмежень не встановлено і укладеним між фінансовою установою та відповідачем договором позики.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до положень статей 1077, 1079 цього Кодексу за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор), яким може бути лише банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частина перша статті 1078 ЦК України визначає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога) а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Статтею 1081 ЦК України передбачено, що клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Судом першої інстанції встановлено, що договорами факторингу від 21.10.2023 №08881-10/2023, від 29.04.2024 №29042024-1, від 14.06.2021 №14/06/21 ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги по договорам від 30.10.2023 №40146-10/2023, від 21.10.2023 №08881-10/2023 та від 20.11.2023 №76945457, а відповідач прийняв умови та правила надання банківських послуг шляхом підписання їх електронним цифровим підписом, однак, в порушення умов вказаних договорів не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів.
Сторони відповідно до ст.6 ЦК України є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Відповідно до статті 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, норма абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосована лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Відповідно до умов кредитного договору №08881-10/2023, а саме п.1.1. товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 6000 грн на умовах строковості, зворотності, платності; п. 1.2. тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 360 днів; п. 1.4.1. процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п.1.2 цього договору. 
Відповідно до умов кредитного договору №40146-10/2023, а саме п.1.1. товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 6000 грн на умовах строковості, зворотності, платності; п. 1.2. тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 360 днів; п. 1.4.1. процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього Договору. 
Відповідно до умов договору позики №76945457, а саме п. 2.1 сума позики 4000,00 грн зі строком кредитування 30 днів (п.2.2), процентна ставка – 2,5% (п.2.3); п. 4. - проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором/додатковими угодами. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Тому апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо помилковості нарахувань відсотків за період з 20.11.2023 по 11.04.2023 за договором позики від 20.11.2023 №76945457. Так, умовами укладеного договору позики визначено строк кредитування 30 днів (п.2.2.). При цьому, як зазначено вище, сторони узгодили нарахування відсотків за користування кредитними коштами в межах строків кредитування 30 днів (за ставкою 2,5%) та з пролонгацією не довше 90 днів відповідно (за ставкою 2,7%), отже, відсотки були нараховані у межах строку кредитування, тому суд першої інстанції обґрунтовано погодився з розрахунком, наданим позивачем, та задовольнив вимоги про стягнення суми заборгованості за процентами по цьому договору.
Враховуючи те, що фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку позичальником не повернуті, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Доступ до виписок по картам має банк-емітент та відповідач, який, зокрема, може отримати виписку з банківського рахунку через онлайн-банкінг, мобільні додатки або запросивши паперову копію у своєму банку. 
Виходячи із зазначеного та для повного, об`єктивного та законного вирішення даної цивільної справи, та те, що відповідно до законодавства ТОВ «ФК «ЄАПБ» не мав можливості отримати інформацію про рахунок  ОСОБА_1 у АТ КБ «ПриватБанк» позивачем у суді першої інстанції було заявлено клопотання про витребування додаткових доказів, а саме інформацію щодо наявності у  ОСОБА_1 картки банку (рахунку) відкритого у банку станом з 21.10.2023; - інформацію щодо належності  ОСОБА_1 , картки банку (рахунку) № НОМЕР_1 .; інформацію щодо надходження на картковий рахунок № НОМЕР_1 грошових коштів у розмірі 4000,00 грн в період з 20.11.2023 по 23.11.2023; Інформацію щодо надходження на картковий рахунок № НОМЕР_1 грошових коштів у розмірі 6000 грн в період з 21.10.2023 по 24.10.2023; інформацію щодо надходження на картковий рахунок № НОМЕР_1 грошових коштів у розмірі 6000 грн в період з 30.10.2023 по 03.11.2023; Виписку по картці банку (рахунку) № НОМЕР_1 в період з 20.11.2023 по 01.01.2024.
Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 15 вересня 2025 року клопотання було задоволено та витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» такі докази: інформацію щодо наявності у  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , картки банку (рахунку) відкритого у банку станом з 21.10.2023; - інформацію щодо належності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , картки банку (рахунку) № НОМЕР_3 ; - інформацію щодо надходження на картковий рахунок № НОМЕР_3 грошових коштів у розмірі 4000 грн. в період з 21.11.2023 по 23.11.2023; - інформацію щодо надходження на картковий рахунок № НОМЕР_3 грошових коштів у розмірі 6000 грн в період з 21.10.2023 по 24.10.2023; - інформацію щодо надходження на картковий рахунок № НОМЕР_3 грошових коштів у розмірі 6000 грн в період з 30.10.2023 по 03.11.2023; - Виписку по картці банку (рахунку) № НОМЕР_3 в період з 20.11.2023 по 01.01.2024. 
На виконання зазначеної ухвали суду надано довідку АТ КБ «ПриватБанк» та виписку про рух коштів за банківською карткою № НОМЕР_1 , емітовану на ім`я ОСОБА_1 . Крім того, підтвердження перерахунок/зарахування на банківську картку, маска картки № НОМЕР_1 . 
Отже, факт отримання відповідачем кредитних коштів відповідно до укладених договорів та виконання первісним кредитором узятих на себе зобов`язань доведено у справі належними, допустимими та достатніми доказами.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.
Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. 

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лазорко Роман Йосифович, залишити без задоволення, а рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 20 листопада 2025 року - без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя  О.І. Чельник

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко