Справа № 749/1199/24
Номер провадження 1-кп/749/21/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2026 року  Сновський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 
за участю:    
секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора   ОСОБА_3 
законного представника потерпілого   ОСОБА_4 
захисника обвинуваченого     ОСОБА_5  
обвинуваченого    ОСОБА_6 
розглянувши у закритому судовому засіданні, в залі суду в м. Сновськ обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12024270370000104, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.06.2024 року відносно: 
ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Петрівка, Щорського (нині – Корюківського) району, Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого базову загальну середню освіту, не працюючого, депутатом не являється, не одруженого, на утриманні дітей, осіб похилого віку та людей з обмеженими соціальними можливостями не маючого, на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого, 
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
Близько 20 год. 00 хв., 04.06.2024, ОСОБА_6 , знаходячись на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно – небезпечний характер своїх дій, посягаючи на охоронювані законом суспільні відносини, що забезпечують статеву недоторканність і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достеменно усвідомлюючи, що останній не досяг чотирнадцяти років, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, з сексуальних мотивів, зайшов за малолітнім ОСОБА_7 у приміщення погребу, після чого, користуючись фізичною перевагою над потерпілим, який через свій вік не міг чинити йому активного супротиву, вчинив щодо нього насильницькі дії сексуального характеру, а саме, знявши з потерпілого штани та спідню білизну, непристойно торкався руками до геніталій та сідниць останнього, що призвело до задоволення статевої пристрасті ОСОБА_6 , та спричинило потерпілому шкоду у виді негативного впливу на його нормальне моральне становлення. 
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 , які виразились у вчиненні насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, яка не досягла 14 років, незалежно від її добровільної згоди, кваліфіковані, як вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у інкримінованому йому правопорушенні не визнав. Пояснив, що 04.06.2024 року перебуваючи у дворі домогосподарства в АДРЕСА_1 у знайомих в стані алкогольного сп`яніння зайшов в погреб, на території подвір`я після нього в погреб зайшов ОСОБА_8 . Вони хотіли сходити в туалет в погребі. Оскільки він перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння він не пам`ятає ніяких обставин, що відбувалось в підвалі, однак виключає можливість того, що трогав дитину з метою задоволення статевої пристрасті. Вказав на те, що якщо і міг трогати дитину то тільки для того щоб допомогти йому зняти білизну, щоб він сходив в туалет. Після того як приїхали працівники поліції він розказав їм все що пам`ятав та підписував документи, які йому давали.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , суду пояснила, що 04.06.2024 року перебувала у дворі матері за адресою: АДРЕСА_2 , був у дворі також ОСОБА_8 . Прийшов у двір їх спільний знайомий ОСОБА_6 , поцікавився чи є робота. ОСОБА_8 покликав ОСОБА_6 гратися у піску і вони гралися. Як вони ходили в погреб з дитиною, вона не бачила. Потім ОСОБА_10 з`явився у дворі, сестра почала йому казати, що він п`яний і щоб він уходив і він пішов.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , дала покази, що 04.06.2024 року в своєму домоволодінні в АДРЕСА_2 , сиділи пили каву, був у дворі ОСОБА_8 . Прийшов ОСОБА_10 і запитав чи немає роботи. ОСОБА_8 запросив ОСОБА_10 до пісочниці гратись, він пограв з дитиною у піску і пішов. Потім приїхали працівники поліції.
Допитана в судовому засіданні свідок, мати потерпілого ОСОБА_12 , суду пояснила, що 04.06.2024 року пили каву у дворі. Прийшов в стані сильного алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 , грався з ОСОБА_13 у дворі Потім вони обидва пропали з виду, потім з підвалу на території домогосподарства чула голоси. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вийшли у двір. Дитина нічого не казала, не була налякана. Потім вона поговорила з сином і він сказав, що ОСОБА_10 у підвалі його роздягав і трогав. Вона одразу викликала поліцію. ОСОБА_8 сказав, що ОСОБА_10 зняв з нього штани і трогав. Раніше ОСОБА_6 , ніколи ні до кого не чіплявся і не був помічений у домаганнях до дітей або дорослих. Років десять назад ОСОБА_10 п`яний оголювався на вулиці перед людьми. Такі дії він робив декілька разів. Вказала, що претензій до обвинуваченого не має, вважає, що такі дії були вчинені ним у зв`язку з перебуванням в стані сильного алкогольного сп`яніння не навмисно.
В судовому засіданні, у порядку встановленому ст. 358 КПК України були досліджені наступні документи:
витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 12024270370000104 від 05.06.2024 року відповідно до якого від ОСОБА_12 04.06.2024 до чергової частини відділення поліції №2 м. Сновськ Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення, що близько 20 години 04.06.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 зайшов за малолітньою дитину ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 у погреб зняв з нього нижню білизну і торкався геніталій та сідниць дитини;
- рапорт старшого інспектора чергового відділення поліції №2 Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області від 04.06.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_12 заявила, що 04.06.2024 року близько 20-ї години 45 хвилин за адресою: АДРЕСА_3 річний місцевий мешканець ОСОБА_6 у погребі домагався до дитини, хлопчика 4 роки. Завів дитину у погреб і зняв нижню білизну і торкався геніталій дитини;
- протокол огляду місця події від 05.06.2024 року, проведеного в присутності понятих: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , за участю ОСОБА_12 , відповідно до якого предметом огляду є подвір`я домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_1 , на якому знаходиться погреб. Під час огляду вилучено: футболку з написом «SNACK ATTACK», сіра спідня білизна (труси та сірі штани з надписом «NIEBIEKIKSIEZYC»);
- протокол огляду предметів (речей) від 05.06.2024 відповідно до якого встановлено, що одяг в який був одягнений ОСОБА_17 на момент вчинення щодо нього злочину, а саме зелена футболка, яка має малюнок та надпис «SNACK ATTACK», труси з візерунком сірого кольору з надписом «INDENA», штани сірого кольору, які мають сіро-білі візерунки з надписом «NIEBIEKIKSIEZYC». При огляді речей експертом-криміналістом було встановлено, що на речах будь які сліди виділення, або пошкодження тканин даних речей відсутні; 
- висновок судово-психіатричного експерта №277 від 13.06.2024 року за результатами проведення допиту малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким встановлено, що виходячи з рівня його вікового розвитку, в обставинах посягання на його статеву недоторканість, не був здатний розуміти характер і значення вчинених з ним дій. Патологічної схильності ознак фантазування, на період експертного дослідження у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виявлено. У ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлений рівень інтелектуальної норми, як таких виражених особливостей у нього не виявлено, у зв`язку з віковою несформованістю особистості. Рівень розумового розвитку малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідає рівню інтелектуальної норми, даної вікової групи;
протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії – аудіо-відео контроль особи проведеної на підставі ухвали слідчого судді Чернігівського апеляційного суду від 27.06. 2024 у кримінальному провадженні № 12024270370000104 внесеного до ЄРДР 05.06.2024 року з фіксацією розмови яка відбувалась 28.06.2024 між ОСОБА_6 та співрозмовником; 
- висновок експерта № 96 від 05.06.2024 року за результатами якого у потерпілого неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесних ушкоджень на його тілі не виявлено;
- висновок судово-психіатричного експерта № 131/339 від 27.03.2025 року відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким встановлено, що на період часу до якого відноситься кримінальне провадження у вчиненні якого він обвинувачується, мали місце ознаки психоневротичного розладу особистості (F 60.8 – за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), але останні не перешкоджають його здатності правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження та давати про них правильні свідчення. За його психічним станом на теперішній час примусові заходи медичного характеру не показані. На теперішній час не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю та інших психоактивних речовин з синдромом залежності, тому наркологічне лікування йому не показано.
Обвинувачений та його захисник не заперечували щодо належності та допустимості вказаних письмових доказів, а також не оспорювали висновки проведених у кримінальному провадженні та досліджених в судовому засіданні експертиз.
Проаналізувавши безпосередньо отримані у судовому засіданні покази обвинуваченого ОСОБА_6 , свідків, досліджені під час судового розгляду письмові докази, суд приходить до висновку, що підстав для їх визнання неналежними чи недопустимими немає. Судом встановлено, що вони є переконливими, послідовними, та такими, що узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для встановлення судом усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, які підлягають встановленню відповідно до вимог, передбачених ст. 91 КПК України, та жодним чином не спростовуються будь-якими іншими обставинами. 
Таким чином, суд вважає, що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані вірно, як вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.153 КК України, та його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в ході судового розгляду доведена повністю, належними та допустимими доказами.
Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.
Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується показаннями свідків: ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Також при оцінці доказів в їх сукупності суд бере до уваги висновок експерта № 96 (розділ Дослідна частина), із змісту якого вбачається що зі слів ОСОБА_7 він вказував, що «учора ОСОБА_19 знімав з мене штани та труси, чіпав за статевий прутень та показував свого прутня».
Щодо позиції сторони захисту про те, що у нього не було ніякого сексуального умислу, та дії його підзахисного не охоплюються складом злочину передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, суд зазначає наступне.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 153 КК України кримінальна відповідальність передбачена за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.
Кримінально-правова доктрина виходить з того, що об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 153 КК України полягає у протиправних діях сексуального характеру, які не пов`язані з проникненням у тіло іншої особи, супроводжуються насильством і вчиняються без добровільної згоди потерпілої особи.
Тобто, це про різноманітні дії (акти) сексуального характеру, спрямовані на збудження та (або) задоволення статевої пристрасті винуватої особи, які, за загальним правилом, передбачають її фізичний контакт із тілом іншої (потерпілої) особи, але не означають проникнення в це тіло.
Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення характеризується прямим умислом, тобто особа усвідомлює, що вчиняє насильницькі дії сексуального характеру без добровільної згоди потерпілої особи, і бажає це зробити.
Якщо ж дитина не досягла віку чотирнадцяти років, то будь-які непристойні дотики до її тіла, незалежно від наявності факту добровільної згоди, слід розглядати як сексуальне насильство.
В судовій практиці (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.05.2024 у справі № 159/1381/22), кримінальні правопорушення, передбачені ст. 153 та ст. 156 КК, розмежовуються за ознаками об`єктивної сторони, зокрема за вчиненням чи невчиненням насильницьких дій сексуального характеру.
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 153 КК, полягає у вчиненні будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням у тіло іншої особи.
Для кваліфікації дій винного за цією статтею необхідно встановити, чи були вчинені щодо потерпілої особи будь-які насильницькі дії, чи мали вони сексуальний характер та чи були вчинені без добровільної згоди потерпілої, крім випадку, якщо вони були вчинені щодо малолітньої особи незалежно від її добровільної згоди.
До дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням у тіло іншої особи, можуть бути віднесені, зокрема, тертя по зовнішніх геніталіях руками та мацання (торкання) геніталій руками.
Отже, будь-які торкання до інтимних частин тіла малолітньої потерпілої особи, незалежно від наявності добровільної згоди на такі дії з її боку, необхідно кваліфікувати як сексуальне насильство за відповідною частиною ст. 153 КК.
Водночас, факт такого торкання обвинуваченим до геніталій малолітнього ОСОБА_7 підтверджений показами ОСОБА_12 , яка вказувала на те, що ОСОБА_8 сказав їй, що ОСОБА_10 торкався його, підтверджується в ході дослідження в судовому засіданні відеозапису допиту малолітнього ОСОБА_7 ,  висновком експерта № 96 (розділ ОСОБА_20 частина), із змісту якого вбачається, що під час освідування підлісний ОСОБА_8 вказував, що «учора ОСОБА_19 знімав з мене штани та труси, чіпав за статевий прутень та показував свого прутня».
З огляду на досліджені під час судового розгляду докази у цьому кримінальному провадженні фактичних обставин, які б давали підстави для іншої кваліфікації встановлено не було.
Таким чином, показання свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в послідовній сукупності, суд вважає логічними та послідовними й такими, що в цілому та окремих деталях відтворюють обставини, що мали місце.
За таких обставин, суд вважає, що покази обвинуваченого в частині відсутності у нього умислу на вчинення інкримінованих йому дій та посилання на стан сильного алкогольного сп`яніння, суперечать встановленим в судовому засіданні фактичним обставинам вчинення ним кримінального правопорушення та спростовуються дослідженими в судовому засіданні показами свідків та письмовими доказами. На думку суду такі покази є намаганням обвинуваченого пом`якшити відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.
В обвинувальному акті органом досудового розслідування вказано обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
В ході судового розгляду обвинувачений не висловив каяття з приводу вчинених відносно малолітнього потерпілого дій, не намагався якось пояснити свої дії будь-яким іншим чином окрім як перебуванням у стані сильного алкогольного сп`яніння, та не пам`ятає, що він таке робив. Таким чином, оцінюючи покази обвинуваченого суд вважає, що в ході судового розгляду така обставина що пом`якшує покарання як щире каяття, не знайшла свого підтвердження та не може бути прийнята судом до уваги при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому. 
Згідно матеріалів досудової доповіді складеної 19.01.2026 Корюківським районним сектором №4 філії державної установи Центр Пробації в Чернігівській області органом пробації відносно ОСОБА_6 , враховуючи його особистість, спосіб життя, ризик вчинення ним повторного правопорушення оцінюється, як високий, призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі не може зумовити його остаточного виправлення та може призвести до вчинення ним повторних правопорушень. 
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-68 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, думку потерпілої щодо призначення покарання обвинуваченому не пов`язаного з позбавленням волі, наявність обставини, що пом`якшує та обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого, досудову доповідь складену  органом пробації відносно обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах строку встановленого санкцією ч. 4 ст. 153 КК України.
Враховуючи наведене, суд вважає, що оскільки обвинувачений, в стані алкогольного сп`яніння вчинив тяжкий злочини щодо статевої недоторканості малолітньої дитини, який негативним чином впливає на її емоційно - психологічний стан його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства.
Враховуючи всі обставини вчиненого кримінального правопорушення, які впливають на призначення покарання обвинуваченому суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі, враховуючи суспільну небезпеку, яку становить ОСОБА_6 , буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до вимог ст. 6-1 КВК України після набрання вироком законної сили необхідно внести інформацію про ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.
Враховуючи те, що під час судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_6 дотримувався обов`язків, визначених ч. 7 ст. 42 КПК України, клопотань щодо застосування відносно нього запобіжного заходу під час судового розгляду не надходило суд приходить до висновку про відсутність підстав для обрання запобіжного заходу.
Питання речових доказів наявних у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.50, 65-68, 153 КК України, ст. 100, 368, 369, 370, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, ст. 6-1 КВК України суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання.
Після набрання вироком законної сили інформацію про ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи включити до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.
Речові докази:
- Футболку з написом «SNACK ATTACK», сіра спідня білизна (труси та сірі штани з надписом «NIEBIEKIKSIEZYC»), які перебувають на зберіганні у відділення поліції № 2 (м. Сновськ) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області – повернути ОСОБА_12 - матері неповнолітнього ОСОБА_7 
- Носій інформації MSDHS Mibrand 16Gb з аудіо-фіксацією слідчих дій залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя        ОСОБА_1