Справа № 698/98/25
Провадження № 1-кп/698/65/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 р.	селище Калинопіль	

Калинопільський районний суд Черкаської області в складі:
 
головуючого судді ОСОБА_1 ,
 
за участю секретаря ОСОБА_2 , 
 
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
 
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , 
 
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Калинопіль, Звенигородського району, Черкаської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 10.12.2024 року за № 12024250360001595 за обвинуваченням: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Розсохуватка, Катеринопільського району, Черкаської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, працюючого на посаді тракториста у ФГ «Новоселиця», одруженого, який має на утриманні малолітніх доньок: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; раніше несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,-
 
ВСТАНОВИВ:

 
ОСОБА_7 , перебуваючи на військовому обліку, будучи військовозобов`язаним, у зв`язку з оголошенням загальної мобілізації на військову службу за мобілізацією відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992№ 2232-ХІІ, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 № 2105-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 22.05.2022 № 2264-1Х, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 15.08.2022 № 2501-IX, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 16.11.2022 № 2739-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 02.05.2023 № 3058-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 27.07.2023 № 3276-1Х, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 08.11.2023 № 3430-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 23.07.2024 № 3892-ІХ, пройшов медичний огляд, за результатами якого військово-лікарською комісією згідно довідки № 1304 його визнано придатним до військової служби.

У подальшому близько 18 год 30 хв. 05.12.2024 ОСОБА_7 , безпосередньо отримавши повістку № 419 про виклик для призову на військову службу під час мобілізації на 08 год 00 хв 06.12.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_2 , відмовився від власноручного підтвердження факту отримання повістки, тим самим відмовився від отримання останньої, внаслідок чого 05.12.2024 був складений акт відмови від отримання повістки.

06.12.2024 року у визначений у повістці час - 08 год. 00 хв ОСОБА_7 не прибув до визначеного у повістці місця збору - четвертого відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 для відправки у військову частину. 

Таким чином ОСОБА_7 всупереч вимог ст. ст. 1, ч. З ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідно до положень якої, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від № 2105-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від № 2264-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від № 2501 -IX, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від № 2739-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від № 3058-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від № 3276-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від № 3430-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 23.07.202^ № 3892-ІХ діючи умисно, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних на те причин (з особистих міркувань), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і бажаючи їх настання, будучи придатним до військової служби, та не маючи, оформленого належним чином, права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, передбачену ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не прибув до четвертого відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 на 08 год. 00 хв. 06.12.2024 для відправки у військову частину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , на початку судового розгляду винуватість за інкримінованим йому обвинуваченням не визнав повністю та пояснив, що він дійсно відмовився від призову на військову службу під час мобілізації. При цьому зауважив, що підставою для його відмови від призову за мобілізацією є незадовільний стан здоров`я та наявність в нього законного права на відстрочку (перебування на утриманні особи з інвалідністю ІІ групи), яке існувало на час видачі повістки, але не було оформлено документально через зволікання посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_5 . Наприкінці судового розгляду винуватість за інкримінованим йому обвинуваченням визнав повністю, щиро покаявся та пояснив, що він помилково вважав, що фактичне перебування на його утриманні особи з інвалідністю другої групи, автоматично надає йому підстави для відстрочки. Також пояснив, що після докладного роз`яснення нового захисника, він усвідомив, що саме його бездіяльність перешкодила йому в отриманні законної відстрочки, після чого він зрозумів, що протиправно ухилившись від мобілізації він вчинив злочин, про що дуже шкодує. 

Крім визнання обвинуваченим своєї винуватості, винуватість останнього підтверджується дослідженими судом доказами. 
Відомостями, що містяться у поясненнях свідка ОСОБА_11 , яка, будучи допитаною в судовому засіданні, зокрема, повідомила, що вона виконує обов`язки старшого офіцера відділу обліку та мобілізаційної підготовки ІНФОРМАЦІЯ_5 . Також пояснила, що 05.12.2024 року в її присутності працівник відділу обліку та мобілізаційної підготовки четвертого відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_12 усно роз`яснила ОСОБА_7 обов`язок прибути наступного дня до відділу ТЦК та і СП для відправлення у військову частину, а також намагалася вручити і фактично вручила військовозобов`язаному ОСОБА_7 бойову повістку для направлення до місця проходження військової служби. При цьому останній, будучи письмово повідомлений про наслідки порушення законодавства про військовий облік, відмовився розписуватися у отриманні повістки та пояснив, що він відмовляється від проходження військової служби. Після цього свідком разом з іншою посадовою особою було невідкладно складено акт відмови від отримання повістки. Крім того, свідок підтвердила, що наступного ранку ОСОБА_7 не прибув для відправлення у військову частину у визначені повісткою місце та час. Додатково свідок пояснила, що вона особисто оглядала особову картку військовозобов`язаного ОСОБА_7 , та їй достовірно відомо, що на час складення акту про відмову останнього від отримання повістки вказана картка не містила жодних відомостей про наявність у ОСОБА_7 законних підстав для отримання відстрочки від призову. 

З відомостей, що містяться у довідці № 1304 (Додаток 4 до Положення про військово-лікарську експертизу в ЗС України), зареєстрованої 06.12.2024 рокуІНФОРМАЦІЯ_6  за № 3974 вбачається, що солдат запасу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пройшов медичний огляд 05.12.2024 року та рішенням ВЛК визнаний придатним до військової служби.(а.с.44) 

З відомостей, що містяться у витягу з Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених Постановою КМ України від 30.12.2022 року № 1487, також витягу з Кримінального кодексу України (зміст статей 336,337КК) вбачається, що вказаний витяг містить підпис ОСОБА_7 , зроблений 05.12.2024 року.(а.с.37) 

З відомостей, що містяться у повістці № 419, виданої на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що її підписано 05.12.2024 року ТВО начальника четвертого відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_11 .. Також вбачається, що повістка містить розпорядження щодо з`явлення ОСОБА_7 до четвертого відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 на 08 год. 00 хв. 06.12.2024 року для призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до в/ч НОМЕР_1 . При цьому вбачається, що вказана вище повістка не містить підпису ОСОБА_7 (а.с.39)

З відомостей, що містяться у акті відмови від отримання повістки від 05.12.2024 року вбачається, що у присутності посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , військовозобов`язаний  ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовився від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5  на 08 год. 00 хв. 06.12.2024 року. Також вбачається, що о 18 год. 35 хв. 05.12.2024 року ОСОБА_7 було доведено (озвучено) текст повістки з вимогою про прибуття у вказані вище місце та час.(а.с.36)

З заяви ОСОБА_7 від 05.12.2024 року, зареєстрованої у четвертому відділенні ІНФОРМАЦІЯ_5  06.12.2024 року за № 6110 вбачається, що останній повідомляє начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 про відмову від проходження військової служби у зв`язку із станом здоров`я, а також через перебування в нього під опікою людини з інвалідністю  (а.с.45)

З відомостей, що містяться у довідці МСЕК від 18362 від 19.08.1996 року, свідоцтвах про народження НОМЕР_2 від 04.03.1967 року та НОМЕР_3 від 12.02.2000 року вбачається, що член родини ОСОБА_7 , ОСОБА_14 є особою з інвалідністю другої групи безстроково.(а.с.47,52,55) 

На підставі викладеного, суд визнає доведеною винуватість ОСОБА_7 в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період і кваліфікує його дії за ст. 336 КК України. 

Призначаючи міру покарання ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який як за місцем проживання, так і за місцем роботи характеризується виключно позитивно (а.с.114, 152), має на утриманні трьох малолітніх дітей, є раніше несудимою особою.
Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та перебування на утриманні обвинуваченого особи з інвалідністю другої групи.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

На підставі викладеного вище, з урахуванням того, що ухилення від захисту Батьківщини під час військової агресії ворога свідчить про підвищену суспільну небезпеку, вчиненого обвинуваченим злочину, оскільки може призвести до підриву військової дисципліни, розлагодженості дій, спрямованих на захист суверенітету держави, що в умовах воєнного стану є неприпустимим, а також необхідності не лише виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами (ч. 2 ст. 50 КК), суд визнає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 , призначення йому покарання у виді позбавлення волі, визначивши його у мінімальному розмірі, що передбачений санкцією статті.

Наведена вище сукупність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, з урахуванням виключно позитивних даних про особу обвинуваченого та наявності на його утриманні трьох малолітніх дітей, надає суду підстави для висновку про можливість призначення останньому, основного покарання згідно ст. 69 КК України шляхом переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання у виді штрафу, не зазначеного в санкції статті 336 КК України, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 53 КК України.

Оцінюючи первісні твердження обвинуваченого щодо відсутності законних підстав для притягнення до кримінальної відповідальності через наявність у останнього права на відстрочку, передбаченого пунктом 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи;

Відповідно до пунктів 56,57,58 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560. Відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”.

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії. у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

За наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.

З досліджених судом доказів вбачається, що на момент призову на військову службу (06.12.2024 року) ОСОБА_7 відповідно до пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за умови дотримання, передбачених вказаною нормою вимог, ймовірно міг реалізувати право на одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

В той же час, суд звертає увагу на те, що право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом (зокрема, районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки). При цьому реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття ним статусу військовослужбовця.

При цьому суд визнає, що як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду стороною захисту не було надано доказів того, що під час проведення мобілізаційних процедур ОСОБА_7 намагався реалізувати право на відстрочку шляхом здійснення активних дій, зокрема щодо надання уповноваженому законом органу документів для підтвердження наявності у нього статусу особи, яка здійснює догляд за особою з інвалідністю ІІ групи та оформлення відповідного права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

З пояснень свідка ОСОБА_11 судом встановлено, що особова картка військовозобов`язаного ОСОБА_7 не містить жодних документів, які б підтверджували наявність підстав для надання останньому відстрочки від призову на військову службу відповідно до пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку з чим четверте відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 не володіло і не могло володіти такою інформацією на час його мобілізації. При цьому з заяви ОСОБА_7 від 05.12.2024 року поданої до ІНФОРМАЦІЯ_5 вбачається, що лише 06.12.2024 року останній вперше інформує вказаний орган про наявність підстав для відстрочки без наведення будь яких фактичних обставин та без подання будь яких підтверджуючих документів. 

З аналізу пункту 57 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 вбачається, що оформлення відстрочки від призову для військовозобов`язаних, резервістів під час мобілізації, особливого періоду чи воєнного часу належить до повноважень районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. 

Водночас відповідно до частини одинадцятої статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Тобто, з метою ведення районними територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки спеціального обліку військовозобов`язаних, резервістів, які мають право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на останніх покладено обов`язок із своєчасного повідомлення органу, в якому вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади.

Отже, право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, особливого періоду, кореспондується з обов`язком військовозобов`язаного дотримуватися правил військового обліку, зокрема щодо своєчасного повідомлення органу про виникнення законних підстав для надання відстрочки від призову на військову службу.

Подібний висновок за в цілому релевантних обставин, міститься у постанові Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 280/6033/22.

За таких обставин суд визнає, що ймовірна наявність у обвинуваченого нереалізованого права на відстрочку, на час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, не перешкоджає притягненню останнього до кримінальної відповідальності за в ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Враховуючи те, що обвинувачений є раніше несудимою особою, яка позитивно характеризується за місцем проживання, а також належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду, суд визнає про недоцільність застосування до останнього будь – якого запобіжного заходу, оскільки не вбачає ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. 

З урахуванням заявленого в судовому засіданні, клопотання захисника ОСОБА_6 про залишення без розгляду його клопотання від 02.03.2026 року щодо звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, суд не розглядає останнє по суті та ухвалює про залишення вказаного клопотання без розгляду. 

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 615 КПК України, суд, –

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у гривневому еквіваленті дорівнює сумі 17 000 гривень.

Клопотання захисника ОСОБА_6 щодо звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки– залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на вирок подається до Черкаського апеляційного суду через Калинопільський районний суд, протягом 30 днів, з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у такий же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.
Головуючий суддя ОСОБА_1