РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.02.2026
Справа № 522/17985/23
Провадження № 2/522/78/26
Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого – судді Ярема Х.С., сторони - не з`явились, розглянув справу за позовом  ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

ВСТАНОВИВ: 
13.09.2023 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради. 
Позивач просить суд: визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на квартиру АДРЕСА_1 . 
12.10.2023 відкрито загальне позовне провадження.
25.01.2024 провадження зупинено до залучення правонаступника померлого ОСОБА_2 
17.09.2024 поновлено провадження у справі.
23.10.2024 залучено правонаступника позивача – ОСОБА_1 
14.08.2025 закрито підготовче провадження.
Позивач пояснює, що він як спадкоємець за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_2 , в чому йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру. Померлий ОСОБА_2 за життя звертався до суду з позовом про визнання за ним права власності на зазанчену квартиру в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , оскільки нотаріус відмовив в оформленні спадщини через те, що в заповіті від 23.05.2018 прізвище спадкоємця зазначено « ОСОБА_4 ». Отримати наступний заповіт від ОСОБА_3 вчинений 30.05.2018, де його прізвище уже зазначено правильно, він самостійно не може. Відповідач відзив на позов не подавав.
Судом встановлено такі обставини справи.
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_2 (паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 21.02.2000 Київським РВ УМВС України в Одеській області). 
23.04.1983 ОСОБА_2 та ОСОБА_5 уклали шлюб (свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_2 . Видане 23.04.1983 Малиновським відділом ЗАГСу м. Одеси). 
ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_1 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий 09.03.2004 Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області; Свідоцтво про народження НОМЕР_4 від 15.09.1987).
23.05.2018 ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Барановою О.В., реєстр. № 1-589, яким заповіла все своє майно   ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
30.05.2018 ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Барановою О.В., реєстр. № 1-590, яким заповіла все своє майно   ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла (свідоцтво про смерть НОМЕР_5 від 27.05.2022).
15.02.2023 на підставі заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом ОМНО Фроловою Р.В. відкрито спадкову справу № 5/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
Листом від 29.06.2023 № 149/01-16 приватний нотаріус ОМНО Фролова Р.В. повідомила ОСОБА_2 про те, що він не має права на спадкування майна померлої ОСОБА_3 , оскільки остання склала 23.05.2018 за реєстр. № 1-589 заповіт на ім`я ОСОБА_2 .
22.09.2023 ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Фроловою Р.В. реєстр. № 3433, на ім`я ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), яким заповів належну йому квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть НОМЕР_6 від 14.12.2023).
10.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса ОМНО Борисової Н.В. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_2 . (спадкова справа № 20/2024).
10.06.2024 ОСОБА_6 звернулась до приватного нотаріуса ОМНО Борисової Н.В. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 у вигляді усього майна, яке належало померлому.
11.06.2024 ОСОБА_9 звернулась до приватного нотаріуса ОМНО Борисової Н.В. з заявою про відмову від спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_2 у вигляді усього майна, яке належало померлому на користь дружини померлого ОСОБА_6 .
13.08.2024 приватний нотаріус ОМНО Борисова Н.В. видала на ім`я ОСОБА_6 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , а саме на 1/4 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
Листом від 16.10.2025 № 195/02-14 приватний нотаріус ОМНО Борисова Н.В. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності померлого на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , відсутній.
16.10.2025 заявою, посвідченою приватним нотаріусом ОМНО Борисовою Н.В., реєстр. 1617, ОСОБА_6 підтвердила відсутність своїх претензій на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_2 та підтвердила свою обізнаність в тому, що померлий заповів цю квартиру вину ОСОБА_1 , який звернувся до суду з цим позовом.
Висновки суду.
Предметом спору визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на майно, право власності померлого на яке було успадковане за заповітом, але без отримання свідоцтва про право на спадщину.
Щодо належного відповідача.
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).
Верховний Суд у постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц зазначив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.
У справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. (Постанова Верховного Суду від 19.01.2022 у справі № 280/4/18).
У цій справі предметом спору є визнання за позивачем в порядку спадкування за заповітом після смерті батька права власності на належну померлому квартиру.
За змістом ст.ст. 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
За змістом ст. 1269 ЦК України, підтвердженням бажання спадкоємця прийняти спадщину, є його заява до нотаріуса про прийняття спадщини.
Згідно з ч.3 ст. 1235 ЦК України, заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.
Згідно з ч.1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).
Спадкоємцями після смерті ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_6 (спадкоємець за законом), його син ОСОБА_1 (спадкоємець за заповітом) та донька ОСОБА_9 (відмовилась від спадщини за законом на користь дружини померлого ОСОБА_6 ).
Особи, які мають право на обов`язкову частку у спадщині відсутні.
Оскільки спадкування за законом відбувається лише у разі відсутності заповіту, а єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 на спірну квартиру є його син ОСОБА_1 , якому померлий заповів цю квартиру, то права на спадкування іншого спадкоємця - дружини ОСОБА_6 , яка прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка, цей позов не порушує. Донька померлого відмовилась від прийняття спадщини померлого батька взагалі.
Крім того, ОСОБА_6 подала заяву, в якій підтвердила відсутність своїх претензій на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_2 .
В зв`язку з цим, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . заявлений до належного відповідача Одеської міської ради у зв`язку з відсутністю інших спадкоємців на це майно. 
Щодо суті спору.
Згідно з ч.1 ст.1218, ч. 1, 2 ст.1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Згідно з ч.1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Згідно з ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.
Згідно з ч.2,3 ст. 1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.
23.05.2018 ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Барановою О.В., реєстр. № 1-589, яким заповіла все своє майно ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
30.05.2018 ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Барановою О.В., реєстр. № 1-590, яким заповіла все своє майно ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Отже, заповіт від 30.05.2018, яким ОСОБА_3 заповіла своє майно ОСОБА_2 , скасував 
Попередній заповіт від 23.05.2018, яким майно було заповіте ОСОБА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, після смерті якої відкрилась спадщина на все її майно, в тому числі на спірну квартиру.
15.02.2023 ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , однак отримати свідоцтво про право на спадщину на спірну квартиру не встиг у зв`язку зі своєю смертю ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).
Отже, спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є власником із часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.
Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.
Оскільки ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 у встановленому законом порядку прийняв спадщину, яка складається зі спірної квартири, ця квартира належить йому на праві власності з дати смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
22.09.2023 ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Фроловою Р.В. реєстр. № 3433, на ім`я ОСОБА_1 , яким заповів квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина, яка зокрема складається з квартири за адресою: АДРЕСА_2 .
10.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса ОМНО Борисової Н.В. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_2 .
Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті його батька ОСОБА_2 , який прийняв спадщину шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу. 
Проте, листом від 16.10.2025 № 195/02-14 приватний нотаріус ОМНО Борисова Н.В. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності померлого на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , відсутній.
Оскільки позивач через відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно не може оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому його права підлягають захисту в судовому порядку шляхом визнання за ним права власності на це майно.
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. 
Керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України,  

ВИРІШИВ:

Позов  ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається з квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено 25.02.2026.

Суддя      Ярема Х.С.