Справа № 303/734/25
1-кп/303/537/25 

В И Р О К
Іменем України

18 лютого 2026 року         м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді   ОСОБА_1 
секретар судового засідання   ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачеві, кримінальне провадження №12023071120000506, внесене до ЄРДР 07.08.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Магаданської області, Болибинського району, м. Алискерово, мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, з неповною середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, 
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення  - прокурора    ОСОБА_4 
сторони захисту    - обвинуваченого   ОСОБА_3 
- захисника    адвоката ОСОБА_5 

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 07.08.2023 року, близько 00:30 години, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, керуючи в стані алкогольного сп`яніння технічно-справним автомобілем марки «Geely» моделі «МК», державний номерний знак НОМЕР_1 , у салоні якого, на передньому пасажирському сидіння, знаходився пасажир ОСОБА_6 , рухаючись по вул. Духновича у с. Горонда Мукачівського району, де на горизонтальному, прямому відрізку автодороги грубо порушив вимоги п.п. «б» п. 2.3, п. 12.1 та п.12.4 Правил дорожнього руху України, а саме: 
-п.п. «б» п. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі
-п.12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
-п.12.4 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.,
внаслідок чого, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, а тому втратив керованість, та біля будинку по АДРЕСА_2 виїхав на зустрічну смугу руху та з`їхав у лівий кювет. В результаті чого, пасажир керованого ним транспортного засобу, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді змішаної хвороби сполучної тканини (ЗХСТ), компресійні переломи 10, 12 грудних хребців (1 ст.), 11-го грудного хребця (2 ст.), перелом поперечного відростка 4-го поперекового хребця праворуч, Frankel E, що відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк понад 21 день, а також перелом кісток носа, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
У даній дорожній ситуації водій автомобіля марки «Geely» моделі « МК» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. «б» пункту 2.3, та п.12.1 і п.12.4 Правил дорожнього руху України недотримання яких, з технічної точки зору, у своїй сукупності, є в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. 
За таких обставин, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що знижує увагу та швидкість реакції, і спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Обвинувачений  ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, за викладених в обвинувальному акті обставин, визнав повністю та показав, що дійсно 07.08.2023 року, попередньо вживши алкогольне пиво, сів за кермо технічно-справного автомобіля марки «Geely» моделі «МК», державний номерний знак НОМЕР_1 , та поїхав в інше село, за сином ОСОБА_7 . Повертаючись додому, близько 00:30 години, рухаючись зі швидкістю близько 60 км/год, не впорався з керуванням та з`їхав у лівий кювет. В результаті чого, його син ОСОБА_8 , 1995 р.н., отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості та легкі тілесні ушкодження. Після ДТП швидка відвезла сина до лікарні. На даний час син видужав, жодних претензій до нього не висловлює, вони примирилися. Дуже шкодує, що так сталося. Просить суворо його не карати. 
Потерпілий, ОСОБА_9 , 1995 р. н., у судовому засіданні 11.12.2025 року показав, що дійсно 07.08.2023 року, він з батьком, їхали з с. Страбичово додому. За кремом сидів батько, а він сидів на передньому пасажирському сидінні. Був у стані алкогольного сп`яніння, тому дорогою додому заснув, а прокинувся, коли вже батько витягував його з автомобіля, тому щодо обставин події та причин ДТП не може повідомити нічого. На запитання сторін кримінального провадження, потерпілий відповів, що не бачив, чи вживав того дня алкоголь його батько, запаху алкоголю він не відчував, бо сам був під дією алкоголю.
Крім наведеного, вина ОСОБА_3 , обставини і спосіб вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що знижує увагу та швидкість реакції, і спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, стверджуються зібраними та дослідженими судом наступними доказами: 
- протоколом огляду місця ДТП від 07.08.2023 року (з доданими до нього схемою ДТП), проведенного уповноваженим слідчим за участю понятих із застосуванням фотографування на цифровий фотоаппарат, згідно якого, ДТП мала місце по АДРЕСА_2 , з авфальтобетонним мокрим покриттям, на горизонтальному, прямому відрізку автодороги, з однією смугою напрямків руху, об`єкти, які обмежують оглядовість ділянки дороги відсутні,візуально встаеовлено переміщення об`єкту (дах автомобіля пошкоджений, що вказує, що автомобіль був повернутий на колеса сторонніми особами. Автомобіль пошкоджений по периметру, на місці ДТП наявні уламки скла, наявний слід ударяння об бетону опору (стовп). Під час огляду місця події вилучено: транспортний засіб. Протокол підписаний учасниками слідчої дії без зауважень;
- схемою ДТП від 07.08.2023 року, яка мала місце по АДРЕСА_2 , на якій схематично позначено ділянку дороги та розміщення транспортного засобу, пошкодження асфальтно-бетонного покриття, осип скла, розташування пошкодженої опори;
- актом огляду та тимчасвого затримання транспортного засобу від 07.08.2023 року, згідно якого уповноваженим слідчим, у присутності свідків, здійснено тимчасове затримання транспортного засобу -автомобіля марки «Geely» моделі «МК»;
- постановою уповноваженого слідчого від 07.08.2023 року, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні автомобіль марки «Geely» моделі «МК», державний номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на спец майданчик ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Мукачево, вул. Пряшівська , б/н;
- ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.08.2023 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене в ході огляду місця події, а саме: місця ДТП по вул. Духновича, 212 в с. Горонда Мукачівського району Закарпатської області майно - автомобіль марки «Geely» моделі «МК», державний номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на спец майданчик ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Мукачево, вул. Пряшівська , б/н., з метою збереження речових доказів;
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 28.09.2023 року, складеного уповноваженим слідчим, згідно якого у присутності архіваріуса КНП «Лікарня Св. Мартина» в м. Мукачеві по вул. Пирогова 8.13, вилучено медичну картку № 14957/2023 стаціонарного хворого ОСОБА_6 на 17 аркушах;
- медичною карткою № 14957/2023 стаціонарного хворого ОСОБА_6 , згідно якої 07.08.2023 року, об 01:08 був госпіталізований ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (вік 27 років), мешканець АДРЕСА_1 . Діагноз:множинні переломи грудного відділу хребта, компресійний перелом, перелом поперечного відростка праворуч, перелом кісток носа, струс головного мозку; Алкотест 2,88 проміле.
- висновком експерта № 326/2023 від 27.11.2023 року, стверджується, що  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді змішаної хвороби сполучної тканини (ЗХСТ), компресійні переломи 10, 12 грудних хребців (1 ст.), 11-го грудного хребця (2 ст.), перелом поперечного відростка 4-го поперекового хребця праворуч, Frankel E, що відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк понад 21 день, а також перелом кісток носа, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Вказані тілесні ушкодження, виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення, з прикладанням значної травмуючої сили, можливе їх виникнення в салоні легкового автомобіля у пассажира переднього сидіння, при зіткненні автомобіля з перепоною, внаслідок ДТП, і не є характерини для падіння з висотивласного зросту. По давності виникнення, можуть вкладатися в дату події, що мала мсце 07.08.2023 року;
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 28.09.2023 року, складеного уповноваженим слідчим, згідно якого у присутності архіваріуса КНП «Лікарня Св. Мартина» в м. Мукачеві по вул. Пирогова 8.13, вилучено медичну картку № 14960/2023 стаціонарного хворого ОСОБА_3 на 7 аркушах;
- медичною карткою № 14960/2023 стаціонарного хворого ОСОБА_3 , згідно якої 07.08.2023 року, об 02:57 був госпіталізований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (вік 51 років), мешканець АДРЕСА_1 . Діагноз: поверхнева травма інших частин шиї, забій; Алкотест 1,62 проміле.
- протоколом огляду документа від 17.12.2023 року, згідно якого уповноваженим слідчим, проводився огляд медичної картки № 14960/2023 стаціонарного хворого ОСОБА_3 ;
- висновком експерта № 296/2023 від 30.10.2023 року, стверджується, що у ОСОБА_3 , виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких і легких та виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення, з прикладанням значної травмуючої сили, можливе їх виникнення в салоні легкового автомобіля у водія, внаслідок ДТП, і не є характерини для падіння з висотивласного зросту. По давності виникнення, можуть вкладатися в дату події, що мала мсце 07.08.2023 року;
- постановою уповноваженого слідчого від 28.09.2023 року, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні медичну картку № 14960/2023 стаціонарного хворого ОСОБА_3 ;
- висновком експерта № СЕ-19/107-23/7926-ІТ від 26.09.2023 року, згідно якого на момент експертного огляду, система рульового керування та гальмівна система автомобіля марки «Geely» моделі «МК», державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходилися у працездатному стані та могли виконувати функції, передбачені інструкцією. Яких-небудьнесправностей, які могли б виникнути безпосередньо перед ДТП, виявлено не було; (вартість експертизи 1434,00 грн.);
- висновком експерта № СЕ-19/107-23/10502-ІТ від 30.11.2023 року, згідно якого у даній дорожній ситуації, водій автомобіля марки «Geely» моделі «МК», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , мав технічну можливість уникнути даної пригоди, однак допустив порушення вимог пунктів 2.3, 12.1 Правил дорожнього руху України, недотримання яких, з технічної точки зору, у своїй сукупності є у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. (вартість експертизи 1195,00 грн.);
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що вина обинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що знижує увагу та швидкість реакції, і спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за обставин, викладених у обвинувальному акті, доведена повністю зібраними у своїй сукупності доказами, які в повній мірі узгоджуються між собою, є належними, допустимим та достатніми у своїй сукупності. 
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_10 отримував посвідчення водія, тобто мав право керування транспортними засобами, та будучи обізнаним з правилами дорожнього руху, які діють в України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, сів за кермо транспортного засобу марки марки «Geely» моделі «МК», державний номерний знак НОМЕР_1  та знаючи в салоні керованого ним автомобіля, на передньому пасажирському сидінні сидить його син, ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем, порушив вимоги пунктів 2.3, 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого втратив керування автомобілем, виїхав на зустрічну смугу руху, та з`їхав у лівий кювет, де здійснив наїзд на бетонну опору, у результаті чого, пасажир керованого ним автомобіля, а саме його син - ОСОБА_6 , 1995 р. н., отримав тілесні ушкодження які відноситься до групи тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк понад 21 день.
Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б вплинули на всебічність, повноту та об`єктивність досудового розслідування та слідства судом не встановлено.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.1 ст.286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що знижує увагу та швидкість реакції, і спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, а вина його доведена повністю та ним повністю визнана.
Крім того суд, констатує, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст. 286-1 КК України в частині «порушення експлуатації транспорту», не знайшла свого підтвердження матеріалами кримінального провадження, наданими суду стороною обвинувачення. Оскільки, порушення правил експлуатації може полягати в недотриманні водієм технічних умов експлуатації, порушенні порядку перевезення пасажирів, неправильному завантаженні, закріпленні вантажів, експлуатації технічно несправних технічних засобів. Судом не встановлено жодного доказу на підтвердження факту «порушення експлуатації транспорту», обвинуваченим ОСОБА_3 .
Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 “Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті” при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди повинні враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину. 
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні, повністю визнав свою вину в інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, внаслідок чого його син зазнав тілесних ушкоджень, щиро розкаявся в тому, що перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, сів за кермо автомобіля та не впорався з керуванням, внаслідок чого сталася ДПТ. 
Відповідно до ухвали ВССУ від 17.01.2012 року, «…у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів».
Судом встановлено, що ОСОБА_3 отримував посвідчення водія в установленому законом порядку. До відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із недотриманням правил дорожнього руху, в минулому не притягався. 
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин проти безпеки дорожнього руху, що у поєднанні з характером (змістом) допущеного ним порушення правил дорожнього руху та наслідками цього у виді середніх тілесних ушкоджень у пасажира автомобіля, - дає суду підстави для обґрунтованого висновку - призначати засудженому обов`язкове додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на визначений у межах санкції кримінального закону строку. 
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , керуючись законом, суд враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України, який законом віднесений до нетяжких злочинів, з «необережною» формою вини, вчинений в результаті злочинної самовпевненості, пов`язаний з порушенням ПДР України, всі обставини справи в їх сукупності, дані про особу винного ОСОБА_3 , який є особою раніше не судимою, має сім`ю, трьох дітей, займається тимчасовими підробітками, за місцем проживання характеризується позитивно, враховуючи його попередньо позитивну соціальну поведінку, які знижують ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення і ступінь небезпеки його для суспільства, приймаючи до уваги те, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами, всі обставини справи в їх сукупності, обставини, які відповідно ст.66 КК України пом`якшують покарання: щире каяття, визнання вини, активнее сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність претензій з боку потерпілого, яким є його рідний син. Наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність таких, що його обтяжують, згідно ст. 67 КК України, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, які усукупності істотно знижують ступінь фактичної тяжкості скоєного злочину та є достатньою підставою для застосування вимог ст. 69 КК України та призначення ОСОБА_3 покарання, не зазначеного в санкції ч.1 ст.286-1 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання у виді шрафу із застосуванням додаткового покарання, яке за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Суд вважає за необхідне зазначити наступне: 
Положеннями ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.
При аналізі приписів ст. 69 КК України, суд враховує позицію ВКСУ-2004 №5, згідно якої суд має право призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено в законі (в санкції відповідної статті Особливої частини КК) у разі вчинення особою злочину будь-якого ступеня тяжкості.
Застосування ст. 69 КК можливе, якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони (1) можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК, і (2) істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Обставини чи сукупність обставин, які відповідно до ст. 69 КК надають суду повноваження вийти за межі мінімального покарання, встановленого законом, мають бути такого ж характеру і сили, які зумовили створення привілейованих складів злочинів. Постанова колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 17.09.2019 у справі № 744/884/17 (провадження № 51-8413км18).
Суд вважає, що застосування ст. 69 КК України у відношенні ОСОБА_3 є можливе, оскільки обвинувачений визнав свою вину у вчиненому за обставин встановлених судом, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення (ч. 1 ст.66 КК України), висловив жаль з приводу вчиненого та готовий нести відповідальність, усвідомлення вини перед сином, лягає тяжким тягарем на совість батька ( ОСОБА_3 ), разом з цим, син не висловлює жодних претензій до батька, що вказує на примирення між ними. Родинні зв`язки та відсутність претензій з боку потерпілого сина до батька-водія є суттєвими обставинами, які значно пом`якшують покарання, особливо примирення сторін. Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вже несе тяжке моральне покарання, нанісши шкоду власній дитині, реабілітація сина (потерпілого) від травм, отриманих у ДТП, лягла фінансовим тягарем на плечі батька, тобто обвинуваченого. Це підпадає під формулювання ч.2 ст. 66 КК України та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину. 
Крім того, суд враховує роз`яснення, наведене у Рішенні Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004, згідно якого “Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим злочинам, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і вважає за можливе призначити ОСОБА_3 основне покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу, перейшовши до більш м`якого основного покарання, не зазначеного у санкції ч. і ст.286-1 КК України із застосуванням додаткового покарання, яке за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальній справі, потерпілим ОСОБА_6 не заявлений.  
Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.08.2023 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене в ході огляду місця події, а саме: місця ДТП по вул. Духновича, 212 в с. Горонда Мукачівського району Закарпатської області майно - автомобіль марки «Geely» моделі «МК», державний номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на спец майданчик ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Мукачево, вул. Пряшівська , б/н., з метою збереження речових доказів;
Речові докази: автомобіль марки «Geely» моделі «МК», державний номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на спец майданчик ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Мукачево, вул. Пряшівська , б/н.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, складають 1434,00 грн. та 1195,00 грн. за проведення судових експертиз, на загальну суму 2629,00 гривень, слід стягнути з обвинуваченого. 

Керуючись: ст. 368- 374, 376, ч.15 ст.615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, призначивши покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень із застосуванням додаткового покарання з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років. 
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.08.2023 року на автомобіль марки «Geely» моделі «МК», державний номерний знак НОМЕР_1 . 
Речові докази: автомобіль марки «Geely» моделі «МК», державний номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на спец майданчик ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Мукачево, вул. Пряшівська , б/н – передати за належністю.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , у дохід держави процесуальні витрати в сумі 2629,00 гривень, за проведення експертиз у кримінальному провадженні. 
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не застосовано. 
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. 
Копія повного тексту вироку, вручається обвинуваченому та прокурору, негайно після проголошення його резолютивної частини, відповідно до положень ч.15 ст. 615 КПК України (зі змінами, внесеними згідно з Законом № 2462-ІХ від 27.07.2022). 

Головуючий          ОСОБА_11