ун. № 759/7392/23
пр. № 1-кп/759/275/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2026 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 12023100080000510 за обвинуваченням 
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мелітополь Запорізької області, громадянина України, військовослужбовця, розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину  ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, 
сторони кримінального провадження - прокурори ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , обвинувачений ОСОБА_7 , захисники ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , інші учасники - потерпілий ОСОБА_16 , представники потерпілого ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , маючи у своєму розпорядженні для виконання обов`язків військової служби пістолет марки «Glock 17», калібру 9 мм, № НОМЕР_2 , у порушення вимог ст. ст. 27, 28 Конституції України, ст. ст. 11, 49, 56 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 27.01.2023 близько 23 год. 45 хв., перебуваючи на перехресті поряд із буд. № 5 по вул. Українського відродження (колишня назва - вулиця Бударіна) в м. Києві, де у той час перебували раніше йому незнайомі ОСОБА_16 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , звернувся до ОСОБА_16 з проханням надати йому цигарку. Після того як ОСОБА_16 пригостив ОСОБА_7 цигаркою, останній попросив ОСОБА_16 надати йому запальничку та поки останній її шукав, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що знаходиться на вулиці поруч з житловими будинками, тобто у громадському місці, нехтуючи елементарними правилами поведінки, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, з метою демонстрації своєї зневаги до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, які забезпечують нормальні умови життя людей, спокій і дотримання правил поведінки в суспільному житті, дістав з поясної кобури закріплений за ним пістолет марки «Glock 17», калібру 9 мм, № НОМЕР_2 та здійснив один постріл в бік лісосмуги. Оскільки такі дії ОСОБА_7 грубо порушили громадський порядок, викликали занепокоєння та страх у оточуючих його людей за їхнє життя та здоров`я, ОСОБА_16 повідомив, що не надасть йому запальничку. В цей же час ОСОБА_7 , продовжуючи свої хуліганські дії, наніс ОСОБА_16 кулаком своєї правої руки один удар в ділянку обличчя, після чого пішов в напрямку під`їзду № 1 будинку № 5 по вул. Українського відродження. У свою чергу ОСОБА_16 почав викликати працівників поліції та пішов вслід за ОСОБА_7 , щоб не втратити останнього з виду до прибуття поліцейських. 
У цей же час 28.01.2023, близько 00 год 05 хв, ОСОБА_7 , перебуваючи навпроти під`їзду № 3 поблизу будинку № 5 по вул. Українського відродження в м. Києві, продовжуючи свої хуліганські дії, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з метою заподіяння ОСОБА_16 тілесних ушкоджень, здійснив у ділянку ніг останнього два постріли із закріпленої за ним вогнепальної зброї - пістолету «Glock 17», калібру 9 мм, № НОМЕР_2 , заподіявши ОСОБА_16 середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, у вигляді наскрізного вогнепального поранення лівої нижньої кінцівки: вхідна рана по зовнішній поверхні в середній третині лівої гомілки, від якої йде рановий канал з ушкодженням (багато-уламковим переломом) тіла лівої великогомілкової кістки, вихідна рана в середній третині на внутрішній поверхні гомілки - що потребувало проведенню оперативних втручань; сліпого вогнепального поранення правої нижньої кінцівки: вхідна рана округлої форми з рваними краями в нижній третині гомілки з внутрішньої поверхні, від якої йде рановий канал з пошкодженням переднього краю правої великогомілкової кістки, з наявністю стороннього тіла металевої щільності (куля) на тильній поверхні правої стопи, в проекції основи 5 плюснової кістки, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, не визнав та показав наступне. 27.01.2023 орієнтовно о 23 год. 30 хв. він вийшов на вулицю погодувати песика. На вулиці він зустрів знайомого ОСОБА_23 , з яким почали спілкуватися. Останній пригостив його цигаркою, але не було запальнички, тому він підійшов до братів ОСОБА_22 та в них попросив запальничку. Останні почали питати його за зброю: чи вогнепальна вона, чи зареєстрована, чи має він відповідний дозвіл. Такі запитання носили підозрілий характер. Як він зрозумів, потерпілий разом з братом та товаришем вбачали в ньому диверсанта, намагалися його затримати та передати до рук поліції, постійно погрожували, що викличуть поліцію. Він пояснював, що йому байдуже на поліцію. Коли ОСОБА_16 потягнувся до зброї, то він відштовхнув його і сказав, щоб не чіпав. Проте, ОСОБА_16 не реагував на його зауваження. Тоді він вихватив зброю та зробив попереджувальний один постріл у бік лісосмуги під кутом 80 градусів і сховав зброю в кобуру. Після цього почалася словесна перепалка. Через 1-2 хв ОСОБА_16 зняв окуляри і вдарив його в обличчя. Коли почалася бійка, то брат потерпілого - ОСОБА_22 вдарив його ногою. Після чого він вдарив ОСОБА_23 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та впав в кущі. Побачивши це, ОСОБА_16 почав бігти на нього, а він, втікаючи, щоб налякати останнього, здійснив два постріли в асфальт, одна куля відскочила від асфальту і влучила в ногу потерпілого. Всього було три постріли - один попереджувальний, а два - для самозахисту. Він не зрозумів, що влучив в потерпілого, бо стріляв в асфальт, тому після здійснених пострілів вдарив потерпілого в спину. В результаті цієї події він отримав тілесні ушкодження у вигляді синців.
Не дивлячись на невизнання обвинуваченим  ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні хуліганства із застосуванням вогнепальної зброї та заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, його вина у вчиненому підтверджується, крім власне його показань, в яких не заперечуються окремі обставини з фактичного боку, усією сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.
Так, у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_16  суду показав, що 27.01.2023 у вечірній час він разом з братом ОСОБА_22 та ОСОБА_23 знаходилися в гаражі - за 100 м від місця проживання - АДРЕСА_3 , де проводили дозвілля, вживаючи алкогольні напої. Орієнтовно після 23 год. вони розходилися по домівках та зустріли обвинуваченого, з яким почали спілкуватися. Спочатку обвинувачений спілкувався з ОСОБА_23 , якому показував зброю. Він зробив зауваження обвинуваченому, що він дістає зброю у воєнний час, останній віджартувався та пішов від них. Через декілька хвилин обвинувачений знову підійшов до них та попросив у нього цигарку. Він дав обвинуваченому цигарку. Після чого обвинувачений попросив ще й запальничку. Поки він шукав запальничку, обвинувачений дістав з кобури пістолет і здійснив постріл в ділянку лісосмуги. За такі дії обвинуваченого він ще раз зробив йому зауваження та відмовив у наданні запальнички. Після цього обвинувачений почав агресивно себе поводити та своєю правою рукою вдарив його в обличчя (в район носу). Він дістав телефон та викликав наряд поліції. В цей час обвинувачений зробив ще один постріл - в асфальтоване покриття біля них. Він не відчув будь-якого дискомфорту (зокрема і болю). Після чого до них підійшов товариш обвинуваченого та намагався останнього забрати. Він поклав трубку та йшов за обвинуваченим, щоб той не втік, бо повинен був приїхати поліцейський патруль. Обвинувачений обурився та, розвернувшись, направив пістолет йому в обличчя, він автоматично відвернувся та почув постріл, після якого впав. До обвинуваченого підійшов товариш та забрав його. Коли він з вогнепальним пораненням сидів на асфальті, обвинувачений знову повернувся та наніс йому удар ногою в спину. Знову підійшов товариш обвинуваченого та забрав останнього. Він не бачив моменту нанесення обвинуваченим удару ОСОБА_23 , бо він в цей час викликав поліцію, він лише бачив як ОСОБА_23 вже лежав на асфальті. 
У судовому засіданні свідок  ОСОБА_22  суду показав, що він є братом потерпілого ОСОБА_16 . В день події (наприкінці січня 2023 року) він разом з братом ОСОБА_16 та товаришем ОСОБА_23 відпочивали в гаражі поряд з місцем проживання - по АДРЕСА_3 , де вживали алкоголь. По дорозі додому орієнтовно опівночі вони зустріли обвинуваченого ОСОБА_7 , якого наглядно бачили на районі. В обвинуваченого були ознаки сп`яніння: млява мова, порушення координації рухів. У ході спілкування обвинувачений попросив у брата цигарку. Останній пригостив обвинуваченого цигаркою. Після чого обвинувачений попросив у брата ще й запальничку. Поки брат шукав запальничку обвинувачений захотів похизуватися зброєю. Брат зробив зауваження обвинуваченому, оскільки в місті вже наступала комендантська година. Обвинувачений, сказавши, що хоче вистрелити, дістав з кобури пістолет і здійснив постріл в ділянку лісосмуги. Брат через поведінку обвинуваченого відмовився надавати йому запальничку. Така поведінка брата обурила обвинуваченого - останній кулаком своєї правої руки наніс брату один удар в ділянку обличчя, нецензурно виражаючись. ОСОБА_23 намагався припинити конфлікт, але отримав від обвинуваченого удар, від якого впав. В цей час до обвинуваченого підбіг його знайомий та забрав останнього звідти. Брат почав викликати працівників поліції та пішов вслід за обвинуваченим, щоб не втратити останнього з виду до прибуття поліцейських. Така поведінка брата ще більше обурила обвинуваченого, який повернувся назад та здійснив два постріли з пістолету у ділянку ніг брата. Вони почали надавати брату допомогу, на ногах брата була кров. Після чого викликали швидку медичну допомогу.
Аналогічні показання у судовому засіданні надав свідок ОСОБА_23 , додатково зазначивши, що детально не пам`ятає всі обставини події, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_25 суду показав, що з обвинуваченим він знайомий, раніше з ним працював в аптеці. В день події обвинувачений перебував в нього вдома в квартирі в АДРЕСА_3 . Повернувшись додому орієнтовно о 22 год. 30 хв., він розбудив обвинуваченого, який спав, вони спілкувались. Після чого орієнтовно після 23 год. обвинувачений пішов на вулицю погодувати песика, але довго не повертався додому (орієнтовно 20 хвилин). Він вирішив вийти і пошукати обвинуваченого. Вийшовши на вулицю, між першим та другим під`їздом він побачив конфліктну ситуацію (бійку) - три чоловіки оточили обвинуваченого. При цьому він побачив як потерпілий наносив удар обвинуваченому. Він хотів розборонити, але обвинувачений сказав, щоб він не втручався. Відійшовши до свого під`їзду будинку, він почув два постріли. Повернувшись, побачив «карусель» - чоловіки билися між собою, наносячи удари один одному, один чоловік впав в кущі, потерпілий - побіг до першого під`їзду, обвинувачений наздогнав потерпілого і наніс йому ногою удар в спину. Він намагався розборонити чоловіків, але обвинувачений ще раз сказав, щоб він не втручався, тому він пішов додому. Очевидцем затримання обвинуваченого він не був. На той період в обвинуваченого був перелом руки, тому він не міг наносити комусь удари. Під час конфліктної ситуації в обвинуваченого в руках він нічого не бачив. Йому відомо, що обвинувачений має в своєму розпорядженні зброю, видану на військовій службі у зв`язку з виконанням обов`язків.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_22 суду показала, що є дружиною потерпілого, безпосереднім очевидцем події вона не була, про дану подію їй стало відомо від дружини ОСОБА_22 . Підійшовши на місце події, вона побачила свого чоловіка з вогнепальним пораненням. Через декілька хвилин прибула карета швидкої медичної допомоги та співробітники поліції. В цей час повз них йшов наглядно знайомий їй чоловік - ОСОБА_7 , який перебував з ознаками сп`яніння. Його затримали співробітники поліції. Під час затримання в обвинуваченого при собі була зброя, на яку він мав дозвіл. Після чого розпочалися першочергові слідчі дії, під час яких обвинувачений поводив себе неадекватно, агресивно, нецензурно лаявся, погрожував їй та її чоловікові, а також поліцейським. Процес реабілітації її чоловіка проходить дуже складно: відбулася низка оперативних втручань, лише через чотири місяці після поранення її чоловік став на милиці. На даний час чоловік продовжує проходити реабілітаційну програму. 
Судом безпосередньо у судовому засіданні досліджено наступні письмові докази, надані стороною обвинувачення, які доводять вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому дій:
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.01.2023, відповідно до якого ОСОБА_16 звернувся до поліції із заявою про те, що 28.01.2023 близько 00 год. 03 хв. неподалік адреси: м. Київ, вул. Бударіна, 5 невідома особа з хуліганських спонукань із застосуванням предмету схожого на вогнепальну зброю нанесла йому тілесні ушкодження (т. 1 а.п. 154); 
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.04.2023, відповідно до якого ОСОБА_16 звернувся до поліції із заявою про те, що 28.01.2023 близько 00 год. 03 хв.  ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Українського відродження, 5, з використанням предмету схожого на пістолет умисно заподіяв йому тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості (т. 1 а.п. 164); 
- протокол огляду місця події від 28.01.2023 з схемою та фототаблицею, відповідно до якого встановлено місце вчинення кримінального правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_16 - ділянка місцевості за адресою: м. Київ, вул. Українського відродження, 5, на якій виявлено та вилучено: кросівок темно синього кольору з плямами речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, речовину бурого кольору з асфальтованої ділянки дороги, три предмети схожі на гільзи (т.1 а.п. 165-186);
- протокол огляду місця події від 28.01.2023 з схемою та фототаблицею, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_16 в приміщенні Київської міської клінічної лікарні за адресою: м. Київ, вул. Котельникова, 95, надав працівникам поліції для вилучення власні речі, а саме - штани сірого кольору з плямами речовини бурого кольору, а також металевий предмет схожий на кулю, який вилучено за участю лікаря у ході оперативного втручання (т.1 а.п. 187-195);
- висновок експерта від 27.04.2023 № 071-33-2023 з фототаблицею, відповідно до якого встановлено, що на спортивних штанах лівої передньої половинки на межі середньої та нижньої третин мається одне вхідне вогнепальне кульове пошкодження, де відзначаються нашарування міді, свинцю та барію. Нижче нього та правіше (в нижній третині) розташоване аналогічне вихідне пошкодження. На правій передній половинці, в ділянці крокового шва в нижній третині розташоване вхідне кульове пошкодження. На кальсонах, в нижній третині передньої половинки аналогічно розташовані два пошкодження, що співпадають з вищезгаданими. Згадані пошкодження могли виникнути від одного вогнепального пострілу (т. 2 а.п. 224-235);
- протокол огляду від 07.04.2023, відповідно до якого оглянуто компакт-диск з аудіо записом звернень, що надійшли на лінію «102» ГУ НП у м. Києві 28.01.2023 з мобільних номерів телефонів: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 . З даного протоколу вбачається, що виклик працівників швидкої медичної допомоги здійснював брат потерпілого - ОСОБА_22 та лікар бригади швидкої медичної допомоги, які повідомили про вогнепальне поранення середньої третини лівої гомілки та нижньої третини правої гомілки ОСОБА_16 (т. 2 а.п. 176-179, 182, 173);
- карта виїзду швидкої медичної допомоги № 3477 від 28.01.2023, відповідно до якої 28.01.2023 о 00 год. 18 хв. було здійснено виїзд за викликом за адресою: м. Київ, вул. Бударіна, 5, де було надано невідкладну медичну допомогу та госпіталізовано ОСОБА_16 з вогнепальним пораненням ніг (т. 2 а.п. 172);
- протокол огляду від 20.03.2023 з відеозаписом з камер спостереження, які розташовані на фасаді будинку АДРЕСА_3 , на відеозаписі зафіксовано події, які відбувалися 28.01.2023 з 00 год. 00 хв. 39 сек. до 00 год. 21 хв. 31 сек. Так, о 00 год. 00 хв. 39 сек. ОСОБА_7 проходить повз будинок, о 00 год. 06 хв. 22 сек. вслід за ОСОБА_7 йде його товариш. О 00 год. 08 хв. 00 сек. ОСОБА_7 рухається назад повз будинок та робить характерні рухи для ховання пістолету в кобуру (самого пістолета та що безпосередньо він ховає на відеозаписі не видно), позаду нього йде товариш. О 00 год. 08 хв. 19 сек. ОСОБА_7 біжить в напрямку кінця будинку, через декілька секунд вслід за ним йде його товариш. О 00 год. 08 хв. 51 сек. товариш ОСОБА_7 відштовхує останнього в напрямку початку будинку та останні йдуть з одного місця. З іншої камери - о 00 год. 09 хв. 11 сек. на асфальтованій поверхні знаходиться потерпілий ОСОБА_16 , який сидить на асфальті. У період з 00 год. 10 хв. 18 сек. до 00 год. 18 хв. 47 сек. потерпілого переносять на лавку та надають медичну допомогу. О 00 год. 21 хв. 31 сек. на місце події приїхали працівники поліції (т.2 а.п. 126-137);
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.04.2023 з відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_16 впізнав за формою обличчя, волоссям, сукупністю рис обличчя особу, зображену на фото під № 4 ( ОСОБА_7 ), яка 28.01.2023 близько опівночі за адресою: м. Київ, вул. Українського відродження, вчинила хуліганські дії та заподіяла йому тілесні ушкодження, використовуючи пістолет (т.1 а.п. 232-235); 
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.01.2023 з відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_22 впізнав за характерними рисами обличчя та зачіскою особу, зображену на фото під № 3 ( ОСОБА_7 ), яка 28.01.2023 близько опівночі за адресою: м. Київ, вул. Українського відродження, здійснила постріли, в результаті чого спричинила ОСОБА_16 тілесні ушкодження (т.1 а.п. 236-239);
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.01.2023 з відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_23 впізнав за характерними рисами обличчя та зачіскою особу, зображену на фото під № 1 ( ОСОБА_7 ), яка 28.01.2023 близько опівночі за адресою: м. Київ, вул. Українського відродження, здійснила постріли, в результаті чого спричинила ОСОБА_16 тілесні ушкодження (т.1 а.п. 246-249);
- протокол проведення слідчого експерименту від 28.01.2023 з відеозаписом даної слідчої дії, відповідно до якого свідок  ОСОБА_22  на місці події - на ділянці місцевості поблизу адреси: м. Київ, вул. Українського відродження, 5 відтворив обставини та обстановку вчиненого кримінального правопорушення, а саме - вказав ділянку місцевості біля житлових будівель, де у той час перебував він, його брат ОСОБА_16 та знайомий ОСОБА_23 та до них звернувся раніше наглядно знайомий їм чоловік - ОСОБА_7 з проханням надати йому цигарку. Брат пригостив ОСОБА_7 цигаркою. ОСОБА_7 попросив брата ще надати йому запальничку. Поки брат шукав запальничку ОСОБА_7 дістав з поясної кобури предмет схожий на пістолет та здійснив один постріл в бік лісосмуги. Його брат ОСОБА_16 обурився таким діям ОСОБА_7 та повідомив, що не надасть йому запальничку. В цей же час ОСОБА_7 наніс брату кулаком своєї правої руки один удар в ділянку обличчя. ОСОБА_23 намагався припинити конфлікт, але отримав від обвинуваченого удар, від якого впав.  ОСОБА_16 почав викликати працівників поліції та пішов вслід за ОСОБА_7 , який пішов з місця конфлікту, щоб не втратити останнього з виду до прибуття поліцейських. У цей же час ОСОБА_7 здійснив у ділянку ніг ОСОБА_16 два постріли з предмету схожого на пістолет (т. 1 а.п. 240-245);
- протокол проведення слідчого експерименту від 28.01.2023 з відеозаписом даної слідчої дії, відповідно до якого свідок ОСОБА_23 на місці події - на ділянці місцевості поблизу адреси:   АДРЕСА_3  відтворив обставини та обстановку вчиненого кримінального правопорушення, а саме - вказав ділянку місцевості, на якій знаходився він та брати ОСОБА_16 та ОСОБА_22 , де відбулася конфліктна ситуація з ініціативи наглядно знайомого чоловіка - ОСОБА_7 : спочатку словесна перепалка, що переросла у нанесення останнім тілесних ушкоджень йому та ОСОБА_16 , а також здійснення пострілів ОСОБА_7 , від яких ОСОБА_16 отримав тілесні ушкодження (т. 1 а.п. 250, т. 2 а.п.1-5);
- висновок експерта № 042-468-2023 від 22.03.2023, відповідно до якого  ОСОБА_16 заподіяно наступні тілесні ушкодження у вигляді: наскрізного вогнепального поранення лівої нижньої кінцівки: вхідна рана по зовнішній поверхні в середній третині лівої гомілки, від якої йде рановий канал з ушкодженням (багато-уламковим переломом) тіла лівої великогомілкової кістки, вихідна рана в середній третині на внутрішній поверхні гомілки - що потребувало проведенню оперативних втручань; сліпого вогнепального поранення правої нижньої кінцівки: вхідна рана округлої форми з рваними краями в нижній третині гомілки з внутрішньої поверхні, від якої йде рановий канал з пошкодженням переднього краю правої великогомілкової кістки, з наявністю стороннього тіла металевої щільності (куля) на тильній поверхні правої стопи, в проекції основи 5 плюснової кістки. Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворилися від травмуючої дії тупого (тупих) предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, за давністю могли бути вчиненні 27.01.2023 та не супроводжувались небезпечними для життя явищами. Вказані тілесні ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.
Виявлені у ОСОБА_16 тілесні ушкодження могли утворитися у спосіб, на які вказує свідок ОСОБА_22 під час проведення слідчого експерименту за його участю 28.01.2023. 
Під час проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_23 від 28.01.2023 механізм спричинення ОСОБА_16 тілесних ушкоджень останнім не відображений, так як він лише чув постріл (т. 2 а.п. 113-122);
- висновок експерта № СЕ-19/111-23/5814-БЛ від 23.02.2023, відповідно до якого вилучений у ОСОБА_7 пістолет належить до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї - є самозарядним пістолетом моделі «Glock 17», калібру 9 мм, № НОМЕР_2 , придатний до стрільби, ознак переробки не виявлено. Вилучені у ОСОБА_7 дев`ять патронів є пістолетними патронами калібру 9 мм, що споряджені кулями зі свинцевим осердям, є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї калібру 9х19, зокрема пістолетів моделі «Glock 17», виготовлені промисловим способом. Вилучені на місці події три гільзи - є частинами (стріляними гільзами) пістолетного патрону калібру 9х19, стріляні з пістолету моделі «Glock 17», калібру 9 мм, № НОМЕР_2 . Вилучена в  ОСОБА_16 за участю лікаря у ході оперативного втручання в приміщенні Київської міської клінічної лікарні за адресою: м. Київ, вул. Котельникова, 95 куля - є частиною (стріляною кулею) пістолетного патрону калібру 9х19, стріляна з пістолету моделі «Glock 17», калібру 9 мм, № НОМЕР_2 (т.2 а.п. 56- 65);
- висновок експерта № СЕ-19/111-23/6001-ФХВР від 06.03.2023, відповідно до якого на змивах з правої руки, обличчя та на кофті з тканини темно-зеленого кольору, вилучених у ОСОБА_7 виявлено дифеніламін, який використовується як стабілізатор нітроцелюлозних порохів, що може свідчити про наявність слідів продуктів пострілу (т. 2 а.п. 71-78);
- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.01.2023 з відеозаписом та фототаблицею, відповідно до якого 28.01.2023 о 00 год. 15 хв. затримано ОСОБА_7 та здійснено його особистий обшук, у ході якого виявлено та вилучено: предмет схожий на пістолет (з кобури на ремені) з маркуванням «Glock 17», калібру 9 мм, з магазином, в якому вісім предметів схожих на патрони з маркуванням «070» та один предмет схожий на патрон з маркуванням «070» з каналу ствола, а також змиви з рук та обличчя, кофту з тканини темно-зеленого кольору (т.1 а.п. 197-212);
- протокол огляду від 18.03.2023 з відеозаписом з портативного відеореєстратора працівника патрульної поліції, який прибув за викликом на місце події - м. Київ, вул. Українського відродження, 5. Так, о 00 год. 17 хв. 49 сек. працівники поліції прибули на місце події, де на лавці виявили потерпілого. Після чого працівники поліції починають з`ясовувати обставини події. Під час розмови, очевидці, зокрема брат потерпілого - ОСОБА_22 повідомив, що вони разом з братом рухались в напрямку свого проживання та зустріли місцевого мешканця, котрого до цього вони бачили в аптеці. Останній попросив підкурити та ОСОБА_22 побачив в нього в кобурі, що була з правого боку, пістолет. Коли даному чоловіку дали цигарку, останній повідомив, що може вистрілити та діставши пістолет, здійснив один постріл в напрямку лісу. Потерпілий ОСОБА_16 в свою чергу повідомив, що не потрібно такого робити та що він викличе поліцію. Далі, до вказаного чоловіка підійшов його товариш або знайомий, та нападник почав погрожувати, щоб не викликали поліцію. Після чого дістав пістолет та здійснив два постріли в потерпілого. Далі товариш нападника забрав останнього та вони з місця події пішли. 
О 00 год. 25 хв. 18 сек. на місце події приїхали лікарі швидкої медичної допомоги та почали надавати медичну допомогу потерпілому ОСОБА_16 .
Далі, очевидці повідомили, що поруч проходив чоловік, схожий на нападника, та працівники поліції підійшли до останнього, щоб перевірити дану інформацію. Після чого, даного чоловіка було запрошено до місця події та очевидці підтвердили, що це дійсно особа нападника. О 00 год. 42 хв. 09 сек. працівники поліції здійснили затримання ОСОБА_7 та в останнього в кобурі з правого боку було виявлено пістолет. До останнього було застосовано заходи фізичного впливу та спецзасіб «кайданки». Під час затримання ОСОБА_7 висловлювався нецензурною лексикою, здійснював погрози фізичною розправою працівникам поліції.
Далі працівник поліції зайшов до карети швидкої медичної допомоги, де вже знаходився потерпілий ОСОБА_16 та останній почав розповідати обставини події, а саме - потерпілий повідомив, що він йшов разом з братом з гаражів, в напрямку свого місця проживання. Неподалік будинку, вони зустріли раніше наглядно знайомого чоловіка ( ОСОБА_7 ), який нібито працював неподалік в аптеці. Вони почали розмовляти між собою та згодом ОСОБА_7 пішов. Невдовзі останній повернувся та попросив цигарку. ОСОБА_16 в свою чергу дав ОСОБА_7 цигарку та останній попросив ще запальничку. Поки ОСОБА_16 діставав запальничку ОСОБА_7 дістав з кобури пістолет та вистрелив в ліс. ОСОБА_16 зробив зауваження останньому з приводу його поведінки. Далі ОСОБА_7 попросив ще раз запальничку та ОСОБА_16 відмовив останньому. ОСОБА_7 , почувши відмову, вдарив потерпілого ОСОБА_16 в обличчя та в цей час до ОСОБА_7 підійшов його товариш. ОСОБА_16 в цей час зі свого мобільного телефону почав викликати працівників поліції, а ОСОБА_7 в цей час дістав пістолет та вистрілив ОСОБА_16 в дві ноги. Зі слів лікаря швидкої медичної допомоги - в гомілки обох ніг. Далі ОСОБА_7 , після здійснених пострілів, пішов та невдовзі повернувся та почав наносити удари ногами потерпілому ОСОБА_16 (т.2 а.п. 143-151, 154);
- протокол огляду від 20.03.2023 з відеозаписом з портативного відеореєстратора працівника патрульної поліції, який перебуває на місці події. Так, о 02 год. 13 хв. 43 сек. на місці події перебуває дружина потерпілого, яка розповідає обставини події, а також працівники слідчо-оперативної групи з`ясовують обставини події у затриманого ОСОБА_7 та складають процесуальні документи. На відеозаписі зафіксовано поведінку ОСОБА_7 , який поводиться агресивно, погрожує як працівникам поліції, так і понятим і дружині потерпілого (т.2 а.п. 158-164, 167).
Оцінюючи показання потерпілого та свідків, суд бере до уваги, що вони є логічними, послідовними, узгоджуються між собою та з письмовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, не суперечать один одному. 
Вказані докази у відповідності до вимог ст. 86 КПК України суд визнає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку встановленому цим Кодексом. Разом з тим, доводи сторони захисту щодо визнання вищезазначених доказів недопустимими доказами є не обґрунтованими. 
Також суд визнає вищевказані докази належними та достовірними, а їх сукупність такою, що з усією достатністю доводить спрямованість умислу обвинуваченого ОСОБА_7 на вчинення інкримінованих йому дій. Відтак, вищенаведені докази суд кладе в основу обвинувального вироку.
Інші письмові докази - протокол допиту потерпілого ОСОБА_16 (т. 1 а.п. 228-229) та протокол допиту підозрюваного ОСОБА_7 , відповідно до якого останній, скориставшись ст. 63 Конституції України, відмовився надавати показання (т. 2 а.п. 187-191), суд визнає недопустимими доказами та не бере їх до уваги, оскільки відповідно до ч. 1 ст 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.
За правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі № 288/1158/16-к (провадження № 13-28кс19), безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за ст. 296 КК є громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищенням або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. 
Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи. Головною рушійною силою хуліганських дій є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Таким чином, для юридичної оцінки діяння за ст. 296 КК обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства. 
Посягання на ці відносини здійснюється в активній формі, в основному, з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені вище об`єкти захисту. Зміст та спрямованість цього діяння висновуються із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим.
Поєднує вчинення хуліганських дій те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.
Аналіз зібраних у справі доказів свідчить про те, що виходячи із мотивів, характеру дій обвинуваченого, його стосунків з потерпілим та іншими учасниками конфлікту до події і під час її, місця та часу вчинення кримінальних правопорушень, протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_7 посягали на громадський порядок. 
З огляду на те, що грубе порушення обвинуваченим ОСОБА_7 громадського порядку супроводжувалось насильством із заподіянням тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_16 , на думку суду, доведено стороною обвинувачення як ознака хуліганства - особлива зухвалість.
Доводи сторони захисту про те, що обвинувачений не мав умислу на вчинення кримінальних правопорушень, в яких його обвинувачують та діяв у стані необхідної оборони, оскільки на нього було здійснено напад трьома особами, ініціатором конфлікту був саме потерпілий ОСОБА_16 , суд вважає необґрунтованими, оскільки не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.
Так, згідно ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Згідно з ч. 3 ст. 36 КК України перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.
Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме: прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у випадку необхідної оборони, а й при перевищенні її меж.
У тому випадку, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання заподіяти шкоди потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватися на загальних підставах.
Як вбачається із показань, наданих у судовому засіданні як потерпілим ОСОБА_16 , так і свідками ОСОБА_22  та ОСОБА_23 , обвинувачений  ОСОБА_7 вів себе агресивно, нецензурно висловлювався, погрожував заподіянням тілесних ушкоджень, а також наносив удари руками і ногами безпосередньо  ОСОБА_23 та  ОСОБА_16 та, застосувавши вогнепальну зброю, наніс тілесні ушкодження останньому.
Вищевказані потерпілий та свідки підтвердили, що між ними та обвинуваченим  ОСОБА_7 раніше не було неприязних відносин і обвинувачений цього не заперечував. Окрім цього, згадані потерпілий та свідки підтвердили, що безпосередньо перед конфліктом ніхто не провокував  ОСОБА_7 на вчинення хуліганства, а протиправні дії обвинуваченого були раптовими, його поведінка - неадекватною, і такою, що не відповідала навколишній обстановці. 
Крім того, у судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_7  також підтвердив, що наніс  ОСОБА_16 один удар ногою в спину та здійснив три постріли - один попереджувальний в ліс, а два інші - в асфальт, одна куля відскочила від асфальту і влучила в ногу потерпілого.
Посилання обвинуваченого на те, що потерпілий ОСОБА_16 першим почав конфлікт - намагався відібрати у нього зброю, внаслідок чого він вимушений був захищатися, суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються показами потерпілого ОСОБА_16 та очевидців даної події - свідків  ОСОБА_22  та ОСОБА_23 , а також висновком експерта № 042-468-2023 від 22.03.2023 (т. 2 а.п. 113-122), в якому зазначено, що виявлені у ОСОБА_16 тілесні ушкодження могли утворитися у спосіб, на які вказує свідок ОСОБА_22 під час проведення слідчого експерименту за його участю 28.01.2023, під час якого  ОСОБА_22 детально розповів та показав, як словесний конфлікт, який розпочався з ініціативи обвинуваченого, у подальшому переріс у нанесення останнім тілесних ушкоджень ОСОБА_23 та  ОСОБА_16 , а також здійснення обвинуваченим трьох пострілів з пістолету - в бік лісосмуги та у ділянку ніг ОСОБА_16 , заподіявши останньому тілесні ушкодження.
Що стосується показань свідка  ОСОБА_25 , то суд бере до уваги, що він не був безпосереднім очевидцем даної конфліктної ситуації, він лише епізодично бачив та підтвердив у судовому засіданні, що така конфліктна ситуація дійсно мала місце, у ході якої було застосовано зброю, оскільки він чув два постріли. 
За таких обставин, суд вважає непереконливими доводи обвинуваченого про те, що він захищався від потерпілого ОСОБА_16 , а наявність в обвинуваченого легких тілесних ушкоджень згідно висновку експерта № 042/1-53-2023 від 07.02.2023 (т. 2 а.п. 88-90), не свідчить про відсутність в його діях складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч.1 ст.122 КК України.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Зазначені показання обвинуваченого ОСОБА_7 , що він діяв у стані необхідної оборони, суд розцінює як спосіб захисту, обраний ним, усвідомлюючи тяжкість скоєних кримінальних правопорушень, з метою уникнення від кримінальної відповідальності або пом`якшення покарання, оскільки такі показання обвинуваченого спростовуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.
Отже, судом визнається доведеним, що ОСОБА_7 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням вогнепальної зброї, а також умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 296 та ч. 1 ст. 122 КК України.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяв досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини й захистом інтересів держави та суспільства.
У ст. 65 КК України визначено загальні засади призначення покарання, які наділяють суд правом вибору між однією із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, кожна з яких є законною. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. 
Вирішуючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому  ОСОБА_7 , суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, які згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином та нетяжким злочином, відповідно, а також враховує дані стосовно його особи: є військовослужбовцем, має на утриманні неповнолітню дитину  ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розлучений, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, а також враховує конкретні обставини, спосіб, обстановку вчинених ним кримінальних правопорушень, його відношення до скоєного. 
Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого  ОСОБА_7 - добровільне відшкодування потерпілому ОСОБА_16 заподіяної майнової шкоди.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме - з службової характеристики за місцем проходження війської служби, ОСОБА_7 є військовослужбовцем, у лютому 2022 року добровільно став на захист територіальної цілісності України, брав участь у бойових операціях по захисту Батьківщини в зоні бойових дій Херсонської, Миколаївської, Донецької та Запорізької областей. За виявлені мужність та героїзм нагороджений низкою відомчих нагород (т. 4 а.п. 10).
Суд також бере до уваги, що у ході досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_7 було застосоване попереднє ув`язнення - більше одного місяця він перебував під вартою. У подальшому - судом апеляційної інстанції до обвинуваченого ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді особистої поруки - народного депутата ОСОБА_27 , військовослужбовця, громадського діяча ОСОБА_28 , громадського діяча ОСОБА_29 . 
За час досудового розслідування та судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 виконував покладені на нього судом обов`язки, не допускав пропусків судових засідань, а також сторонами не надано суду фактів неналежної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 . 
У зв`язку з вищевикладеним, суд, керуючись принципами законності, справедливості, обґрунтованості покарання, беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також те, що закон визначає принцип індивідуалізації покарання, а правова держава, вважаючи покарання передусім виправним, превентивним засобом, використовує не надмірні, а лише необхідні і зумовлені загальною метою заходи, а також з урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, наведених вище, поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду, його відношення до вчиненого та зроблені ним висновки, а також враховує, що обвинувачений і на даний час продовжує проходити військову службу у період воєнного стану, тому суд вважає ефективним призначити обвинуваченому  ОСОБА_7  покарання в межах санкцій ч. 4 ст. 296 та ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі, остаточно визначивши покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України із застосуванням правил ст. 75 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.
У даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_16 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 майнової шкоди у розмірі 44 279 (сорок чотири тисячі двісті сімдесят дев`ять) гривень 70 коп., який за повідомленням у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_16 та його представника ОСОБА_18 , повністю відшкодований обвинуваченим ОСОБА_7 . 
За таких обставин цивільний позов у частині стягнення майнової шкоди суд вважає за необхідне залишити без задоволення у зв`язку з повним його відшкодуванням.
Що стосується заявленого потерпілим ОСОБА_16 цивільного позову про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 моральної шкоди у розмірі 750 000 (сімсот п`ятдесят тисяч) гривень, то суд при визначенні розміру відшкодування ураховує: характер та обсяг страждань потерпілого - перенесений ним стрес, фізичний і душевний біль, стан депресії, що супроводжується погіршенням сну і загальною знервованістю, пов`язаними із проблемами здоров`я, порушенням способу його життя та життя його родини в цілому, оскільки наслідки травмування обумовили необхідність проведення багаторічного амбулаторного та періодичних стаціонарних лікувань з проведенням численних відновлювальних заходів, що вимагало фізичного, психологічного та матеріального навантаження. Впродовж тривалого лікування внаслідок обмеженості рухів потерпілий мав значні незручності обслуговування, залишався безпомічним та залежним від зовнішньої допомоги.
Разом з цим, суд враховує майновий стан, стан здоров`я обвинуваченого  ОСОБА_7 , який є військовослужбовцем, має на утриманні неповнолітнього сина та у судовому засіданні повідомив, що готовий відшкодовувати потерпілому заподіяну моральну шкоду в розмірі орієнтовно 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення цивільного позову щодо відшкодування моральної шкоди та визначає розмір шкоди з урахуванням ступеня моральних страждань, порушення нормального способу життя потерпілого, перенесеного стресу, з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, а також з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості у розмірі 550 000 (п`ятсот п`ятдесят тисяч) гривень на користь потерпілого ОСОБА_16 .
Що стосується вимоги про стягнення процесуальних витрат, зокрема витрат потерпілого на правову допомогу у розмірі 52 500 (п`ятдесят дві тисячі п`ятсот) гривень, то необхідно зазначити наступне.
Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати, з-поміж іншого, складаються з витрат на правову допомогу.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України розмір процесуальних витрат належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 15 ЦПК України.
Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо).
Отже, для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати і оригінали документів, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг, складений процесуальний документ, вчинення процесуальної дії чи ознайомлення з процесуальними документами тощо.
Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 в справі № 372/1010/16-ц, відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: наданий договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що між потерпілим та адвокатським об`єднанням укладено договір про надання правової допомоги. До позовної заяви було долучено додаткові угоди щодо вартості юридичних послуг.
При цьому інших належних документів - актів виконаних робіт, банківських документів або квитанцій про оплату, тощо, які б підтверджували обґрунтованість понесених витрат потерпілим ОСОБА_16 за надання правової допомоги адвокатом - суду не надано.
Ураховуючи вищенаведене, суд вважає, що відсутні обґрунтовані підстави для задоволення позовних вимог потерпілого ОСОБА_16 про відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оскільки надані докази не підтверджують факт понесення таких витрат.
Арешт на майно, накладений ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 02.02.2023 у справі № 759/1710/23, провадження 1-кс/759/630/23 - після вступу вироку в законну силу - скасувати. 
Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 та ст. 124 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, ч. 15 ст. 615 КПК України, ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7  визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, за яким призначити йому покарання:
за ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;
за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Згідно ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточно призначити ОСОБА_7 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покласти обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід після набрання вироком законної сили  ОСОБА_7 у вигляді особистої поруки - скасувати.
Цивільний позов, заявлений потерпілим  ОСОБА_16 , задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_7 на користь  ОСОБА_16 моральну шкоду у розмірі 550 000 (п`ятсот п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп.
В іншій частині - відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати, а саме - витрати на залучення експерта у сумі 15 453 гривні 32 коп.
Арешт на майно, накладений ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 02.02.2023 у справі № 759/1710/23, провадження 1-кс/759/630/23 - після вступу вироку в законну силу - скасувати. 
Речові докази: 
- предмет схожий на пістолет з маркуванням «Glock 17», калібру 9 мм, № НОМЕР_6 , дев`ять предметів схожих на патрони, які передано на зберігання до камери схову речових доказів Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, передати за належністю законному володільцеві;
- змиви з рук та обличчя ОСОБА_7 , речовину бурого кольору з асфальтованої дороги, три предмети схожі на гільзи, металевий предмет зовні схожий на кулю, які передано на зберігання до камери схову речових доказів Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, знищити;
- флісову кофту, вилучену у ОСОБА_7 та яку передано на зберігання до камери схову речових доказів Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, передати за належністю ОСОБА_7 ;
- кросівок темно-синього кольору з плямами речовини бурого кольору, спортивні штани сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, які належать ОСОБА_16 та які передано на зберігання до камери схову речових доказів Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, передати за належністю ОСОБА_16 ;
- диски з відеозаписами, які долучено до матеріалів кримінального провадження, зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1