Справа № 463/81/26 Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я. 
Провадження № 33/811/417/26 Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Циганчука Максима Сергійовича, представника потерпілої адвоката Станько Ірини Ярославівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Циганчука Максима Сергійовича на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 24 лютого 2026 року, щодо ОСОБА_1 ,
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 22 грудня 2025 року о 00 год. 50 хв. на вул. Личаківська, 74, у м. Львові керував транспортним засобом «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя) та відмовилася від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, що зафіксовано записом нагрудного відеореєстратора, чим порушила п. 2.5 ПДР України
Окрім того, ОСОБА_1 , 22 грудня 2025 року о 00 год. 50 хв. на вул. Личаківська, 74, у м. Львові керуючи транспортним засобом «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної швидкості руху, не вибрав безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб «Peugeot 3008», д.н.з. НОМЕР_2 , що спричинило пошкодження автомобілів, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України.
Не погоджуючись з даною постановою адвокат Циганчук М.С.., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції належним чином не враховано аргументи сторони захисту, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що саме ОСОБА_1 виконував функції водія транспортного засобу «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 .
Звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №547345 від 22 грудня 2025 року невірно кваліфіковано дії водія, а саме зазначено п. 2.9 А ПДР України, замість п. 2.5 ПДР України, зазначені недоліки не були усунені працівниками поліції, у зв`язку із чим протокол є недопустимим доказом.
Повідомляє, що зазначені в протоколі та направленні ознаки сп`яніння не підтверджуються відеозаписом, окрім того працівники поліції не повідомляли водію ознак сп`яніння, які були виявлені в нього.
Окрім того, зазначає, що на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 погоджувався пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події, патрульними не повідомлено водія, що буде складено направлення для проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, не отримано належної відмови від проходження огляду та не роз`яснено йому наслідків відмови від проходження огляду.
Зазначає, що у працівників поліції було упереджене ставлення до ОСОБА_1 , вони не здійснювали безперервної відеофіксації, не залучили двох свідків, не ознайомили водія з протоколом, не встановили свідків, які були присутні на місці події.
Наголошує, що в протоколі серії ЕПР1 №547351 від 22 грудня 2025 року та в поясненнях ОСОБА_2 є розбіжності в часі вчинення ДТП. Патрульними не роз`яснено ОСОБА_1 його прав та обов`язків, не запропоновано надати пояснень та зауважень до протоколу, не вчинено жодних дій, щодо збирання доказів та не надання оцінки поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме: щодо руху транспортного засобу «Peugeot 3008», д.н.з. НОМЕР_2 , заднім ходом.
Повідомляє, що схема ДТП складена із порушеннями, у ній не вірно розташовано транспортні засоби та не зазначено ширину проїжджої частини, тротуару.
У судове засідання апеляційного суду призначене на 18 березня 2026 року потерпіла ОСОБА_2 , не прибула, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подавала, адвокат Станько І.Я. просила проводити розгляд справи у відсутності потерпілої сторони.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.
Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та думки учасників процесу, які не заперечували проти розгляду справи у відсутності потерпілої, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_2 .
Заслухавши, виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, показання представника потерпілої на заперечення аргументів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що така апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно із п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №547345 від 22 грудня 2025 року (а.с. 1) з якого встановлено, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя) та відмовилася від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння ;
- рапортом працівника поліції (а.с. 4), з якого встановлено, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 грудня 2025 року (а.с. 6), з якого вбачається, що у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із ротової порожнини, тремтіння пальців рук, нестійка хода) у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд в медичному закладі;
- рапортом патрульного (а.с. 5), відповідно до якого, після прибуття на місце події працівниками поліції було виявлено автомобіль «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснив зіткнення з припаркованим транспортним засобом «Peugeot 3008», д.н.з. НОМЕР_2 . Під час опитування у водія ОСОБА_1 виявлено знаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння від якого він відмовився;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 22 грудня 2025 року (а.с. 7), відповідно до яких вона почула гучний удар та побігла на вулицю, де виявила, що в її транспортний засіб в`їхав автомобіль «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який перебував в нетверезому стані;
- даними протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 547351 від 22 грудня 2025 року (а.с. 11), з якого встановлено, що ОСОБА_1 , 22 грудня 2025 року о 00 год. 50 хв. на вул. Личаківська, 74, у м. Львові керуючи транспортним засобом «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної швидкості руху, не вибрав безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб «Peugeot 3008», д.н.з. НОМЕР_2 , що спричинило пошкодження автомобілів;
- схемою місця ДТП від 22 грудня 2025 року (а.с. 13), на якій відображено дорожня обстановка, місце зіткнення транспортних засобів та завдані пошкодження автомобілям;
- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, дослідженим судом апеляційної інстанції, на якому зафіксовано опитування водія ОСОБА_1 , під час якого він не заперечував, що виконував функції водія; у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, на що він спочатку погодився. Працівники поліції надали ОСОБА_1 герметично запаковану трубку, однак останній не виконував інструкцій патрульних щодо проходження огляду за допомогою приладу «Драгер», зокрема імітував та переривав видих повітря, намагався домовитися з працівниками поліції з метою уникнення огляду, у зв`язку з чим його дії обґрунтовано розцінено як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Окрім того, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, зазначав, що вживав пиво та відшкодує завдану шкоду завдану ДТП. Також на відеозаписі зафіксовано розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди, процедуру складання адміністративних матеріалів, ознайомлення водія з протоколами про адміністративні правопорушення, а також роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Аргументи апелянта, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , апеляційний суд розцінює критично, оскільки як встановлено з відеозапису, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не заперечував, що він виконував функції водія, зобов`язався відшкодувати завдану шкоду потерпілій. Окрім того, з відео встановлено, що потерпіла зазначала, що бачила як ОСОБА_1 виходив з транспортного засобу, з місця призначеного для водія, після ДТП.
Твердження апелянта, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №547345 від 22 грудня 2025 року неправильно зазначено правову кваліфікацію (п. 2.9 «а» ПДР України замість п. 2.5 ПДР України), апеляційний суд розцінює критично, оскільки з рапорту працівника поліції (а.с.4), встановлено, що у протоколі допущено описку, а саме невірно зазначено пункт правил, який ставиться у провину ОСОБА_1 .
Описка - це зроблена механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка, яка допущена під час письмово - вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Також, під описками слід розуміти, неправильне написання слів.
Доводи апелянта, що зазначені у протоколі та направленні ознаки сп`яніння не підтверджуються відеозаписом, а працівники поліції не повідомили водію, які саме ознаки сп`яніння були виявлені у нього, апеляційний суд відхиляє, оскільки як встановлено з відеозапису, долученого до матеріалів справи, водій повідомляв працівників поліції, що вживав алкоголь (пив пиво).
Аргументи апелянта, що водій погоджувався пройти огляд на місці події, заслуговують на увагу апеляційного суду, разом із тим, як встановлено з відеозапису, долученого до матеріалів справи, водій ОСОБА_1 імітував та переривав видих повітря у прилад «Драгер», намагався домовитися з працівниками поліції з метою уникнення огляду, у зв`язку з чим його дії обґрунтовано розцінено як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці події, окрім того він відмовився від проходження огляду в медичному закладі.
Покликання апелянта, що патрульні не повідомили про складання направлення до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не отримали належної відмови від проходження огляду від водія, не роз`яснено наслідків відмови від проходження огляду, мали упереджене ставлення до водія, апеляційний суд відхиляє.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється нормами ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.
Згідно із ч. 1,2,3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Пунктом 1 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Пунктом 3 розділу I Інструкції, встановлено, що ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Пунктом 1 розділу Х «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі», затверджену наказом МВС від 7 листопада 2015 року №1395, передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з матеріалів справи та відеозапису події, жодного упередженого ставлення в працівників поліції до ОСОБА_1 та тиску на нього не було, всі дії працівників поліції відповідали вимогам ст. 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, оскільки водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, від якого він відмовився, роз`яснено наслідки його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, окрім того, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисник, дії працівників поліції у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст. 267 КУпАП, не оскаржували.
Твердження апелянта, що працівниками поліції не роз`яснено ОСОБА_1 його прав та обов`язків, апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі спростовуються даними протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №547345 та ЕПР 1№547351 від 22 грудня 2025 року (а.с. 1, 11) в яких зроблено відмітку, що водію роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, окрім того дана інформація підтверджується, відеозаписом, долученим до матеріалів справи та описаним вище за текстом.
Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта про те, що відеозапис є недопустимим доказом, оскільки такі спростовуються вимогами ст. 251 КУпАП.
Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Згідно з пунктом 2 Розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення
За таких обставин, суд вважає, доводи апелянта неспроможними та такими, що не впливають на кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 , оскільки на відео в повному обсязі зафіксовано процес спілкування поліцейських при виконанні ними службових обов`язків із водієм з фіксацією обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №547345 та ЕПР 1№547351 від 22 грудня 2025 року (а.с. 1, 11), а саме відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку на місці події та в медичному закладі, розташування транспортних засобів після ДТП.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Як вбачається з матеріалів справи дії працівників поліції відповідали вимогам ст. 266 КУпАП, оскільки працівниками застосовує технічні засоби відеозапису, а відеозапис події долучено до протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №547345 та ЕПР 1№547351 від 22 грудня 2025 року (а.с. 1, 11).
Покликання апелянта, що патрульними не ознайомлено ОСОБА_1 з протоколами про адміністративні правопорушення, спростовуються відеозаписами, долученими до матеріалів справи та описаними вище за текстом.
Доводи апелянта щодо наявності розбіжностей у часі вчинення ДТП між протоколом серії ЕПР1 №547351 від 22 грудня 2025 року та поясненнями ОСОБА_2 апеляційний суд відхиляє, оскільки така розбіжності не впливають на встановлення фактичних обставин події та не спростовують висновків суду першої інстанції..
Зазначені неточності у фіксації часу не ставлять під сумнів сам факт вчинення ДТП, не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.
Доводи апелянта, що ОСОБА_1 не було запропоновано надати пояснення та зауваження до протоколу, а також що судом не надано належної оцінки його поясненням, зокрема щодо руху транспортного засобу «Peugeot 3008», д.н.з. НОМЕР_2 , заднім ходом, апеляційний суд розцінює критично.
Зазначені твердження не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи та спростовуються дослідженим відеозаписом, з якого вбачається, що під час оформлення адміністративних матеріалів водій не був позбавлений можливості висловити свою позицію, при цьому його поведінка свідчила про усвідомлення обставин події.
Окрім того, з відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 фактично визнавав свою причетність до ДТП та погоджувався відшкодувати завдану шкоду, що узгоджується з іншими доказами у справі.
У зв`язку із вищезазначеним, наведені доводи апеляційної скарги розцінюються судом апеляційної інстанції, як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності.
Доводи апелянта щодо недоліків схеми дорожньо-транспортної пригоди, зокрема неправильного відображення розташування транспортних засобів та відсутності відомостей про ширину проїжджої частини і тротуару, апеляційний суд відхиляє, оскільки дані недоліки, не є істотними та не впливають на встановлення фактичних обставин справи, які підтверджуються сукупністю інших належних і допустимих доказів, окрім того, як вбачається з відеозапису, під час складання схеми ДТП ОСОБА_1 не висловлював зауважень чи заперечень щодо її змісту, не повідомляв про незгоду з відображеними обставинами.
В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Циганчука М.С., є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
постановив:
постанову Личаківського районного суду м. Львова від 24 лютого 2026 року, про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Циганчука Максима Сергійовича - без задоволення.
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.