Справа № 602/542/25
Провадження № 2/602/43/2026

ЛАНОВЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Тернопільської області 
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" березня 2026 р. м.Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:  
головуючої судді -     Холява Л.І.,
секретар -       Домчук В.І., 

розглянувши в письмовому провадженні в судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», представник позивача ТАРАНЕНКО Артем Ігорович до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», представник позивача Тараненко А.І., звернулось в суд із з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-9655013 від 03 березня 2024 року в розмірі 16121.00 гривень, а також судових витрат у справі.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що від 03 березня 2024 року між ТОВ «Макс кредит» та відповідачем було укладено кредитний договір №00-9655013 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору. 
21 жовтня 2024 року ТОВ "ФК "ЕЙС" та ТОВ "Макс кредит" уклали договір факторингу №21102024-МК/ЕЙС, у відповідності до умов якого ТОВ "Макс кредит" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЕЙС" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЕЙС" приймає належні ТОВ "Макс кредит" права вимоги до боржників. 
Оскільки відповідач належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів, виникла заборгованість у розмірі 16121.00 грн, яка складається з наступного: 5500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 10621.00грн - заборгованість за відсотками, яку позивач просить стягнути.
Ухвалою судді Лановецького районного суду Тернопільської області від 27 червня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча згідно ст.128 ЦПК України про день, час і місце розгляду справи був двічі повідомлений належним чином, не повідомив відповідач й про причини своєї неявки в судове засідання. Суд на підставі ст.280 ЦПК Українипроводив заочний розгляд даної справи.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи та оцінивши наявні докази, суд встановив наступні факти:
Судом встановлено, що 03 березня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та  ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №00-9655013, за умовами якого ТОВ «Макс Кредит» надав відповідачу грошові кошти (сума кредитної лінії) 5000,00 грн строком на 360 днів, строк повернення кредиту 26 лютого 2025 року зі сплатою процентів у розмірі 2,47% в день за стандартною процентною ставкою (п.1.4.1 Договору). Одноразова комісія за надання кредиту 10,00% від суми кредиту (500,00 грн) (п.1.5 Договору). Відповідно до п.1.6.1 Договору денна процентна ставка при застосуванні стандартної процентної ставки з урахуванням комісії 2,5%.
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 43102, що був надісланий на вказаний відповідачем номер мобільного телефону, що підтверджується довідкою про ідентифікацію, виданою ТОВ «Макс Кредит», з якої слідує, що  ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Макс Кредит» договір №00-9655013 від 03 березня 2024 року, акцепт договору підписано позичальником одноразовим ідентифікатором «43102» 03.03.2024 о 16:10:18, номер мобільного телефону НОМЕР_1 .
Також відповідачем підписаний графік платежів, що є додатком до договору та паспорт споживчого кредиту.
На виконання умов договору ТОВ «Макс Кредит» 03 березня 2024 року перерахувало на платіжну картку № НОМЕР_2 5000,00 грн, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» №1289/10 від 30 жовтня 2024 року. 
Згідно листа АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-260205/52440-БТ від 10 лютого 2026 року, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 . Номер телефону НОМЕР_1 був/є фінансовим та знаходився в анкетних даних ОСОБА_1 . Також до листа долучено виписку, з якої вбачається зарахування на вказану картку ОСОБА_1 03 березня 2024 року на суму 5000.00 грн. 
ОСОБА_1 в порушення умов договору кредитні кошти не повернув, у зв`язку з чим станом на 21 жовтня 2024 року утворилась заборгованість згідно розрахунку ТОВ «Макс Кредит» в розмірі 16121.00 грн, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу 5500,00 грн, заборгованості за відсотками 10621.00 грн.
21 жовтня 2024 року між Первісним кредитором ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено Договір факторингу №21102024-МК/Ейс, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №00-9655013 від 03 березня 2024 року.
Відповідно до Реєстру Боржників від 21 жовтня 2024 року за Договором факторингу №21102024-МК/Ейс від 21 жовтня 2024 року від ТОВ «Макс Кредит» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 16121.00 грн, яка складається з: 5500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 10621.00 грн - заборгованість за відсотками.
Факт переходу прав вимог за кредитним договором, який зазначений у Реєстрі Боржників до Позивача, підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу №21102024-МК/Ейс від 21 жовтня 2024 року.
За умовами вказаного кредитного договору ОСОБА_1 зобов`язався повернути отримані грошові кошти у визначений договорами строк та сплатити відсотки за користування коштами.
Фінансова установа виконала свої зобов`язання за договором кредиту та надала відповідачу кредитні кошти згідно умов договору, однак ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконав та не повернув отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого у нього перед кредитором виникла заборгованість в сумі 16121.00 грн, яка складається з: 5500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 10621.00 грн - заборгованість за відсотками.
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015.
Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону).
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строки умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Згідно частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу частини першої статті 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Зібрані докази вказують на те, що ТОВ «Макс Кредит» і ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитний договір, який підписаний сторонами електронним підписом. ОСОБА_1 підписав договір одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем 43102), направленим товариством на телефонний номер відповідача. При укладанні кредитного договору відповідачем вчинено ряд дій, без здійснення яких договір був би не укладеним, що в свою чергу підтверджує укладання вказаного договору в електронній формі. ОСОБА_1 був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаного кредитного договору, однак не виконав грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів, а тому заборгованість по договору кредиту в межах строку кредитування підлягає стягненню за рішенням суду.
Судом встановлено, що відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти ТОВ "ФК «Ейс» не повернув, чим порушив умови договору.
Разом з тим, суд зазначає, що у позовній заяві ТОВ "ФК «Ейс» вказує, що сума заборгованості відповідача перед позивачем становить: 16121.00 грн, яка складається із 5500,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 10621.00 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Однак, всупереч зазначеному, із поданого розрахунку ТОВ «Макс Кредит» слідує, що сума заборгованості 16121.00 грн складається із: 5000,00 грн тіло кредиту, 10621.00 грн заборгованість за нарахованими відсотками, 500,00 грн заборгованість за нарахованими комісіями. Крім того, пунктом 1.2 Договору визначено, що сума ліміту кредитної лінії (сума кредиту) складає 5000,00 грн, в пункті 1.5 Договору вказано, що кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 10,00% від суми кредиту, яка складає 500,00 грн. Тобто, позивачем у тіло кредиту включено також заборгованість по комісії.
При цьому, щодо стягнення комісії у сумі 500,00 грн, суд зазначає, що позичальнику були надані кошти на споживчі потреби, а тому, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».
Відповідно до пункту 17 частини першої статті 1Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.
У розумінні положень чинного законодавства України надання грошових коштів є послугою.
Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів", нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.
Пункт 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, що затверджені Постановою Національного банку України № 168 від 10.05.2007 визначає, що Банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).
Як вказано у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 666/4957/15-ц надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. В зв`язку з цим, Верховний Суд дійшов висновку про те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
За таких обставин, пункти кредитного договору про сплату комісій за надання кредитних коштів є нікчемними.
За вказаних обставин, вимога про стягнення комісії задоволенню не підлягає.
Отже, з урахування наведеного вище, суд вважає, що стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором №00-9655013 від 03 березня 2024 року в розмірі 15621.00 грн, що складається із: суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5000,00 грн та суми заборгованості за відсотками у розмірі 10621.00 грн.
Суд також враховує, що відповідно до укладеного між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» договору факторингу №21102024-МК/Ейс від 21 жовтня 2024 року, ТОВ «Макс Кредит» передало ТОВ «ФК «Ейс» право вимоги до відповідача ОСОБА_1 .
Таким чином, ТОВ «ФК «Ейс» наділено правом грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-9655013 від 03 березня 2024 року.
Так, відповідно до вимог частини першої статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
В силу вимог статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з вимогами статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року, справа №910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні, саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
За договором факторингу фактор передає грошові кошти клієнту, за що отримує право вимоги за грошовим зобов`язанням боржника та плату за надані грошові кошти, а клієнт отримує грошові кошти, за що передає право вимоги до боржника та сплачує плату за отримані кошти.
Такий правовий висновок Верховний Суд виклав у постановах: від 14 лютого 2018 року у справі №756/668/15-ц (провадження №61-153св18) та від 31 жовтня 2018 року у справі №465/646/11 (провадження №14-222цс18).
Враховуючи, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, суд вважає доведеними вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у доведеному розмірі 15621.00 грн, що складається із: суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5000,00 грн та суми заборгованості за відсотками у розмірі 10621.00 грн. Отже, позовні вимоги слід задовольнити частково.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Щодо вимоги представника позивача ТОВ «ФК «Ейс» про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7000,00 грн, суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Сторона позивача надала суду копії Договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07 квітня 2025 року, додаткової угоди № 35 до Договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07 квітня 2025 року, акту прийому-передачі наданих послуг від 07 квітня 2025 року до Договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07 квітня 2025 року.
Разом з тим, згідно ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Зваживши ступінь складності справи та надані представником позивача докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, час та зусилля, витрачені на надання правової допомоги поза судовим засіданням, враховуючи принцип співмірності суд вважає, що на користь позивача з відповідача слід стягнути суму витрат на правову допомогу пропорційно в розмірі 3000 гривень.
Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог.
За подання позовної заяви позивачем ТОВ «ФК «Ейс» сплачено судовий збір в сумі 2422.40 грн, при цьому суд приймає до уваги платіжну інструкцію в національній валюті №13584 від 06 червня 2025 року.
З огляду на те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, то з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2347.30 грн (96.9 % з 2422.40 гривень).
Керуючись статтями 12,13,76,141,258-259,263-265,272,273,279,280,354 ЦПК України, суд, -
У х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», місце знаходження: 02090, м.Київ, Харківське шосе, буд.19, офіс 2005, код ЄДРПОУ 42986956, представник позивача ТАРАНЕНКО Артем Ігорович, місце знаходження: 02094, м.Київ, вул.Юрія Поправки,буд.6, оф.21 до  ОСОБА_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканця: мешканця: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», місце знаходження: 02090, м.Київ, Харківське шосе, буд.19, офіс 2005, код ЄДРПОУ 42986956, заборгованість за кредитним договором №00-9655013 від 03 березня 2024 року в розмірі 15621 (п`ятнадцять тисяч шістсот двадцять одна) гривня 00 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5000.00 грн, заборгованість за відсотками - 10621.00 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканця: мешканця: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», місце знаходження: 02090, м.Київ, Харківське шосе, буд.19, офіс 2005, код ЄДРПОУ 42986956 сплачені судові витрати в сумі - 2347 (дві тисячі триста сорок сім) грн 30 коп пропорційно до задоволених вимог.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканця: мешканця: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», місце знаходження: 02090, м.Київ, Харківське шосе, буд.19, офіс 2005, код ЄДРПОУ 42986956 судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:	  	Л.  І.  Холява