ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/14467/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Костюкевич С.Ф., 
розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі – ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 11.09.2025 №032150006987 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язання призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 вказаного Закону з 04.09.2025, зарахувавши до пільгового стажу період роботи з 03.12.2002 по 01.09.2016, до загального стажу період роботи з 01.07.2021 по 31.07.2025 та отримані доходи (заробітну плату) за цей період.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04.09.2025 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV, яка відповідно до принципу екстериторіальності була розглянута ГУ ПФУ у Львівській області. Рішенням ГУ ПФУ у Львівській області від 11.09.2025 №032150006987 відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, при цьому не зараховано до пільгового стажу період роботи з 03.12.2002 по 01.09.2016, до загального стажу період роботи з 01.07.2021 по 31.07.2025. 
Вважаючи вищевказане рішення протиправним та таким, що порушує її право на пенсійне забезпечення, ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 01.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
У відзиві на позовну заяву представник відповідача 2 позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити. В обґрунтування цієї позиції вказав, що згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058 пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими та важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими та важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим- двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку чоловікам — на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
Зазначив, що за матеріалами електронної пенсійної справи страховий стаж становить 32 роки 08 місяців 03 дні, стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 2 – становить 04 роки 11 місяців 17 днів.
Зауважив, що за доданими документами до пільгового стажу не зараховано період роботи з 06.10.2016 по 09.09.2018 згідно довідки № 81 від 21.08.2025, оскільки посада згідно довідки відсутня у переліку посад, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно постанови чинної у період роботи, та невірне посилання на постанову (у підрозділі 1 відсутній пункту 1.1а), а також до страхового стажу не зараховано період роботи з 01.07.2021 по 31.07.2025 згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про сплату страхових внесків. Згідно пункту 2 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (з 01.01.2004), а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку – на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Вважає, що ГУ ПФУ у Львівській області 11.09.2025 правомірно прийнято рішення №032150006987 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.
Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.
04.09.2025 ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV, яка відповідно до принципу екстериторіальності була розглянута ГУ ПФУ у Львівській області. 
11.09.2025 рішенням ГУ ПФУ у Львівській області №032150006987 відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи.
За результатами розгляду документів доданих до заяви ГУ ПФУ у Львівській області позивачу не зараховано: до пільгового стажу – період роботи з 06.10.2016 по 09.09.2018 згідно довідки № 81 від 21.08.2025, оскільки посада згідно довідки відсутня у переліку посад, що дають право на пенсію за віком на пільгових умова згідно постанови чинної у період роботи, та невірне посилання на постанову (у підрозділі 1 відсутній пункту 1.1а); до загального страхового стажу – період роботи з 01.07.2021 по 31.07.2025 згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про сплату страхових внесків. Згідно пункту 2 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (з 01.01.2004), а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку – на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Не погоджуючись з рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся із даним позовом до суду.
При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Закон №1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.
Відповідно до пункту 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Частиною першою статті 114 Закону України №1058-ІV встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Таким чином, необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є належність її професії, посади до Списку №2 та підтвердження шкідливих умов праці за результатами проведеної атестації робочого місця.
Судом встановлено, що станом на дату подання заяви про призначення пенсії (04.09.2025) ОСОБА_1 досяг віку 55 років.
Щодо не зарахування до загального стажу періоду роботи з 01.07.2021 по 31.07.2025 та отримані доходи (заробітну плату) за цей період, суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.
Згідно із частиною другою статті 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Крім того, згідно із частиною шостою статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (з наступними змінами та доповненнями) за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.
Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків (у зв`язку із чим утворилася заборгованість зі сплати таких внесків) тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені, а у разі їх наявності - сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи сплачені страхові внески зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.
З оскаржуваного рішення ГУПФУ у Львівській області №032150006987 від 11.09.2025 слідує, що до загального страхового стажу ОСОБА_1 не було зараховано період роботи з 01.07.2021 по 31.07.2025 в ДП «Шахта Бужанська» ВО «Волиньвугілля», у зв`язку із відсутністю інформації про сплату страхових внесків за вказаний період за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу.
Із записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 28.12.1991 слідує, що:
- 10.09.2018 відповідно до наказу №139-к від 10.09.2018 переведений на посаду контролера контрольно-пропускного пункту в ДП «Шахта Бужанська» ВО «Волиньвугілля» (запис № 13), де працює по сьогоднішний день.
При цьому, суд зазначає, що згідно із частиною 1 статті 15 Закону №1058 платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.
Відповідно до частини 2 статті 20 Закону №1058 обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Як передбачено частинами 4-6, 9, 10 статті 20 Закону №1058 сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.
При цьому на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.
Суд зауважує, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.
Суд зазначає, що, фактично, внаслідок невиконання роботодавцем позивача обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.
Таким чином, з наявних у справі письмових доказів вбачається, що в період з 01.07.2021 по 31.07.2025 позивач працював в ДП «Шахта Бужанська» ВО «Волиньвугілля».
На переконання суду, ГУ ПФУ у Львівській області протиправно не зарахувало до страхового стажу ОСОБА_1 вищевказаний період роботи. При цьому, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за спірний період не є підставою для позбавлення позивача права на зарахування спірного періоду до страхового стажу. 
Правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена Верховним Судом у постановах від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, від 20.03.2019 у справі №688/947/17, від 30.09.2019 у справі №414/736/17 та від 30.07.2019 у справі №373/2265/16-а, від 23.03.2020 у справі №535/1031/16.
Аналогічна позиція щодо необхідності зарахування періодів роботи при відсутності в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії викладена у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2023 у справі № 240/3807/23.
Щодо не зарахування відповідачем 2 до пільгового стажу за Списком № 2 періоду роботи з 03.12.2002 по 01.09.2016, суд зазначає таке.
Рішенням ГУ ПФУ у Львівській області від 11.09.2025 №032150006987 відмовлено  ОСОБА_1 у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, при цьому не зараховано до пільгового стажу період роботи з 03.12.2002 по 01.09.2016, до загального стажу – період роботи з 01.07.2021 по 31.07.2025. За змістом позовних вимог спірним є період роботи в ДП «Шахта Бужанська» ВО «Волиньвугілля» з 01.07.2021 по 31.07.2025, якому суд надав правову оцінку.
Крім того, у позовній заяві позивач просив зарахувати йому до пільгового стажу період роботи з 03.12.2002 по 01.09.2016.
Як встановлено судом період роботи про який просить позивач не був предметом розгляду відповідачем 2, і з приводу цього ним будь-яких рішень не приймалось.
Отже, враховуючи те, що в оскаржуваному рішенні відповідачем не надавалась оцінка спірному періоду роботи ОСОБА_1  з 03.12.2002 по 01.09.2016, в ньому не міститься висновків щодо можливості зарахування даного періоду роботи до пільгового стажу, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача 1 здійснити призначення та виплату пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 04.09.2025, суд зазначає таке.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року у справі №204/362/17 вказано, що єдиним органом, до повноважень якого належить вирішення питання щодо наявності чи відсутності у особи права на призначення пенсії, є територіальний орган Пенсійного фонду, до якого особа звернулася із відповідною заявою. При цьому за наслідками розгляду заяви пенсійний орган повинен прийняти відповідне рішення, яке повинно бути вмотивованим. У цій же справі Верховний Суд вказав, що суд як орган, уповноважений виключно на перевірку законності та обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, позбавлений можливості приймати таке рішення, оскільки це буде свідчити про перебирання на себе судом повноважень, наданим виключно органам Пенсійного фонду.
Тобто, повноважним органом для обрахунку та призначення пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого і входить розгляд документів. Суд не може перебирати компетенцію суб`єктів владних повноважень та досліджувати документи, яким не надана оцінка, встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права та встановлювати наявний стаж на призначення пенсії.
Таким чином, оскільки пенсійним органом при розгляді заяви позивача не вирішено питання щодо врахування спірних періодів роботи до загального та пільгового стажу, не проведено обрахунок цього стажу, а отже не перевірено усі умови, з якими пункт 2 частини першої статті 114 Закону №1058-ІV пов`язує наявність в особи права на пенсію за віком, то суд не може перебирати на себе функції Пенсійного фонду щодо призначення їй пенсії. Суд лише здійснює контроль правомірності рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень (відповідача) щодо вказаних питань.
Аналогічна позиція про необхідність повторного розгляду зави про призначення пенсії у випадку недослідження пенсійним органом наявності пільгового стажу позивача для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 викладена у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2023 у справі № 500/3384/22, постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2026 у справі №200/5725/25.
З огляду на встановлені обставини у справі та наведені норми чинного законодавства України, що врегульовують спірні правовідносини, виходячи із наданих суду частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково шляхом прийняття рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 11.09.2025 №032150006987 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.09.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 2 статті 114 вказаного Закону та прийняти відповідне рішення, з врахуванням висновків суду, зарахувавши до загального страхового стажу період роботи з 01.07.2021 по 31.07.2025 в ДП «Шахта Бужанська» ВО «Волиньвугілля».
При цьому, зобов`язати повторно розглянути заяву позивача від 04.09.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти відповідне рішення, з врахуванням висновків суду, зарахувавши до загального страхового стажу період роботи з 01.07.2021 по 31.07.2025 в ДП «Шахта Бужанська» ВО «Волиньвугілля», необхідно саме ГУ ПФУ у Львівській області, як належного відповідача за цією позовною вимогою, як орган, що вирішував питання призначення пенсії. Відтак, позовні вимоги до відповідача 1 ГУ ПФУ у Волинській області до задоволення не підлягають.
Аналогічна правова позиція про вчинення дій зобов`язального характеру саме тим територіальним органом Пенсійного фонду України по екстериторіальності, який приймав спірне рішення, визначена в постанові КАС ВС від 08.02.2024 в справі № 500/1216/23.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2 необхідно стягнути судовий збір в сумі 1 211,20 грн, сплачений квитанцією від 14.10.2025.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 11.09.2025 №032150006987 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути з врахуванням висновків суду заяву ОСОБА_1 від 04.09.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до загального страхового стажу період роботи з 01.07.2021 по 31.07.2025 в ДП «Шахта Бужанська» ВО «Волиньвугілля» та прийняти відповідне рішення.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області судові витрати у сумі 1 211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).
Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 6; код ЄДРПОУ 13358826).
Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79000, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; код ЄДРПОУ 13814885).

Суддя С.Ф. Костюкевич