Справа № 296/4393/25
2-а/296/22/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2026 року	м.Житомир	

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого - судді Анциборенко Н.М.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ: 

24.04.2025 ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови і просить скасувати постанову серії ЕГА № 17142131 від 13.04.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, винесену старшим лейтенантом поліції Житомирського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Житомирській області Сповіцьким Р.Р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 51 гривня, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.178 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу та події адміністративного правопорушення; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області (ідентифікаційний код юридичної особи: 40108625) на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, в тому числі витрати на надання професійної правничої допомоги.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13.04.2025 року співробітником Житомирського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Словіцьким Р.Р. була винесена постанова серії ТА №17142131 від 13.04.2025 року про накладення адміністративного стягнення по праві про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до вищевказаної постанови позивач, перебуваючи за адресою: м. Житомир, вул. Корольова 6, зберігав при собі 1,5 літра самогону для власних потреб без мети збуту, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП.
В той же час, зазначена в оскаржуваній постанові інформація не відповідає дійсним обставинам, тому вважає дану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
Зазначає, що 13.04.2025 року близько 14 години 30 хвилин прямував вулицею Корольова в місті Житомирі від місця проживання свого батька додому. По дорозі його було зупинено співробітниками поліції та як виявилось пізніше співробітниками ТЦК. В ході розмови співробітником поліції, а саме старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 з мотивів необхідності уточнення військово-облікових даних та перебування позивача в розшуку як особи, якою порушено законодавство в сфері оборони та мобілізації був доставлений до місця проведення огляду військово - лікарською комісією за адресою: м. Житомир, вул. Червоного Хреста, 3.
Пробувши деякий час у зазначеному закладі після з`ясування всіх обставин, зокрема те, що позивач не міг перебувати у розшуку в зв`язку із зняттям його з військового обліку за станом здоров`я позивач мав наміри прослідувати до місця свого проживання. 
Натомість, зазначеною вище посадовою особою Житомирського РУП № 1 - старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 було затримано позивача ще на певний час, зазначивши при цьому, що відносно нього буде винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення та без будь- яких додаткових пояснень та повідомлень надав оскаржувану постанову серії ЕГА № 17142131 від 13.04.2025 року.
При цьому, самої процедури розгляду справі про адміністративне правопорушення відносно позивача як такої не було. 
Зокрема, позивачу не було роз`яснено за що саме він притягується до адміністративної відповідальності, не було надано можливості надати з даного приводу свої пояснення, доводи та заперечення, а також не були роз`яснені права як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Крім того, окрім наведених порушень уповноваженою на розгляд та складання матеріалів в справі про адміністративне правопорушення особою не було підтверджено таких повноважень. 
Зокрема, згідно оскаржуваної постанови в ній не зазначена посада особи, якою оформлювались відповідні матеріали в справі про адміністративне правопорушення та було прийняте рішення про притягнення до відповідальності, а вказане лише звання та приналежність до структурного підрозділу відповідача - старший лейтенант поліції Словіцький Р.Р. Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.
Також зазначає, що відповідно до диспозиції частини 1 статті 178 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль. 
Відповідно до оскаржуваної постанови вбачається, що позивач перебував у громадському місці у стані алкогольного сп`яніння, а саме мав запах алкоголю з порожнини рота та мав неохайний вигляд чим ображав людську гідність та мораль за що і був притягнутий до адміністративної відповідальності за вказаною статтею Кодексу України про адміністративні правопорушення. З огляду на зазначене вище обставини зазначені в оскаржуваній постанові не відповідають дійсності, а подія вчинення інкримінованого правопорушення відсутня.
Оскаржувана постанова не містить будь-яких відомостей про наявні та належним чином оформлені (долучені) докази на підтвердження вини позивача у вчиненні ним заявленого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 176 КУпАП. Відтак, слід вважати що такі докази відсутні, а оскаржувана постанова в справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та винесена відносно позивача безпідставно.
В зв`язку з викладеним вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, а відтак є такою, що винесена без достатніх підстав, належних та допустимих доказів, тому підлягає скасуванню за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
В даній справі в діях позивача не лише відсутній склад адміністративного правопорушення, а й відсутня подія такого правопорушення взагалі. В зв`язку з чим у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в даній справі має бути закрите, а оскаржувана постанова серії ЕГА № 17142131 від 13.04.2025 року відповідно скасована.
Щодо відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом даної справи, зазначає, що відповідно до умов Договору про представництво та надання правничої (правової) допомоги від 18.04.2024 року вартість послуг за надання таких послуг становить 6 500 гривень 00 копійок. Зазначена сума гонорару є фіксованою, тобто розмір гонорару (вартості послуг) не змінюється в залежності від обсягу витраченого часу на виконання доручення та кількості дій Адвоката, а також послуг та витраченого ним часу на виконання доручення Клієнта (Позивача), визначеного п.п.1.3 та 1.4 Договору. 
В зв`язку з цим, з урахуванням позиції Верховного Суду у справі № 640/18402/19 від 28.12.2020 року детальний опис робіт, виконаних під час надання правової (правничої) допомоги не подається (згідно висновків Верховного Суду надання такого опису не вимагається).
Враховуючи вищевикладене простить позов задовольнити.

13.05.2025 представник відповідача подав відзив на адміністративний позов (а.с.36-40) та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Зазначає, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 13.04.2025 року близько 14.30 громадянин ОСОБА_1 по вул. Корольова, 6 у м. Житомир перебував у громадському місці у стані алкогольного сп`яніння, а саме мав запах алкоголю з порожнини рота та мав неохайний вигляд, чим ображав людську гідність та мораль, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП.
У зв`язку з порушенням вищевказаних норм поліцейським офіцером громади Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Словіцьким Р.Р. винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51,00 гривня.
Переглядом відеозапису із нагрудного відео-реєстратора поліцейського зафіксовано, що правоохоронці після доставляння ОСОБА_1 до лікарняного закладу для проходження ВЛК, оскільки згідно ІПНП Національної поліції України останній рахувався особою, що ухиляється від призову, виявили у його портфелі 1,5 літрову пластикову пляшку, яка містила в собі самогонний виріб (горілку).
У подальшому працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що його буде притягнуто до адміністративної відповідальності.
Водночас за правовою характеристикою правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП, вважається закінченим з моменту допущенного проступку. Не мають значення наступні дії та виправдання порушника. Поліцейський чітко сформулював кваліфікуючу ознаку проступку.
Поряд з тим, особа, яка вчинила проступок, повинна нести адміністративну відповідальності, враховуючи принцип невідворотності, який передбачає неминучість настання адміністративної відповідальності для особи, яка вчинила адміністративний проступок.
Позивач був повідомлений про час та місце розгляду справи, йому були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Позивачу роз`яснено строки сплати штрафу, порядок оскарження постанови та порядок примусового виконання постанови про стягнення штрафу. Позивач відповідно до ст.268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу. Тому, позивач жодним чином не був обмежений у своїх правах та обов`язках. Будь - яких клопотань у ході винесення постанови про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не заявляв.
Твердження позивача на неправомірні дії з боку поліцейського, допущені під час складання спірної постанови, є необгрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких дій суду не надано.
Тому відповідачем було правомірно винесено оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення, доводи адміністративного позову не є суттєвими для вирішення справи, позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а відтак підстави для задоволення вимог щодо скасування постанови відсутні.
Що стосується судових витрат зазначає про співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката та просить звернути увагу на рівень складності даної справи, оскільки її розгляд здійснюється у порядку спрощеного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі.
Крім того, зазначає, що позивач не долучив до позовної заяви документів підтверджуючих понесення судових витрат.
Отже, враховуючи вищевикладене позивачем не доведено розмір понесених витрат на правничу допомог.

03.06.2025 представник позивача подав відповідь на відзив (а.с.48-54).
Зазначає, що поліцейським було прийнято рішення, у якому зазначається, що у відповідності до положень ст.251 КУпАП доказами є саме оскаржувана постанова та відеозапис з нагрудних камер поліцейських, які були долучені до відзиву.
Щодо оскаржуваної постанови серії ЕГА № 17142131 від 13.04.2025 року як доказу в справі про адміністративне правопорушення зазначає, що дана постанова не лише не може бути доказом по справі, оскільки як доказ статтею 251 КУпАП не передбачене таке, а й тому що вона по суті є документальним вираженням прийнятого посадовою особою рішення за результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно особи (є актом індивідуальної дії) та відповідно містить відомості про таке рішення із зазначенням обґрунтованих висновків та доказів його прийняття.
В свою чергу єдиним доказом в обґрунтування прийнятого рішення може виступати лице відеозапис з нагрудних камер поліцейських (в тому числі посадової особи, якою була винесена оскаржувана постанова), оскільки інших доказів з боку сторони відповідача надано не було.
В той же час відео не містить будь-яких достеменних даних в розумінні положень ст. 251 КУпАП щодо протиправних дій позивача. Так само відео не містить жодних відомостей та підтвердження здійснення посадовими особами оформлення та розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП.
Крім того, зазначає, що у відзиві представником відповідача зазначається, що оскаржувана постанова лейтенантом поліції Словіцьким Р.Р. була винесена у відповідності до визначеного порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення. Зокрема зазначалось, що позивачу у відповідності до вимог ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП були роз`яснені його права, а також було повідомлено про час та місце розгляду справи, в тому числі про порядок оскарження постанови та про можливість ознайомитись із доказами по справі, однак, такі доводи відповідача не відповідають дійсним обставинам справи. Подані ним відеозаписи не містять жодних відомостей про дотримання поліцейським офіцером громади лейтенантом поліції Словіцьким Р.Р. процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та роз`яснення прав особі, яка притягується до відповідальності. Поліцейським не було отримано від даної особи пояснень в заперечення та свій захист, а також не було надано можливості скористатися правничою допомогою для свого захисту.
Також зазначає, що зберігання без мети збуту ОСОБА_1 самогону мають бути підтверджені доказами, відповідно критеріям визначеним ст.251 КУпАП, у відповідності до приписів та положень ч.2 ст.77 КАС України. В даному випадку посадова особа, якою провадився розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, та якою була винесена оскаржувана постанова - ПОГ ВП № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старший лейтенант поліції Словіцький Р.Р. мав підтвердити належними та допустимими доказами (або іншим способом, що у відповідності до ст. 251 КУпАП могло бути ідентифіковано як доказ по справі).
Єдиний доказ яким оперує та на який посилається Відповідач - відеозапис з нагрудної камери, який не містить достовірних доказів такого та навпаки підтверджує безпідставність прийнятого рішення та винесення оскаржуваної постанови. 
Зокрема, згідно відеозаписів з нагрудних камер поліцейських чітко вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений під час його руху в напрямку місця проживання по вул. Корольова в місті Житомирі. Очевидним є те, що позивач не перебував в цей час у громадському місці, до того ж у нетверезому стані. Крім того, уповноваженою особою в оскаржуваній постанові та представником відповідача у відзиві зазначається, що ознакам та підтвердженням вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення є (були): запах алкоголю з порожнини рота та неохайний вигляд. Додатковим доводом поліцейського було зазначення ним у постанові про те, що такий вигляд та запах алкоголю призвело до образ людської гідності та моралі (кому саме не зазначається).
З наданих та долучених до відзиву відеозаписів очевидним є те, що зазначені поліцейським доводи є надуманими та безпідставними. 
Зокрема, його висновки про неохайний вигляд ОСОБА_1 є неприпустимими та оціночно суб`єктивними, хоча на відео спостерігається зовсім інше. А твердження уповноваженої особи про наявний запах з ротової порожнини ОСОБА_1 взагалі є надуманим та не підтверджений жодним фактом чи доказом.
З огляду на наведене в діях ОСОБА_1 відсутній не лише склад висунутого йому адміністративного правопорушення, а й взагалі відсутня подія такого правопорушення.

02.09.2025 згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Анциборенко Н.М. для розгляду (а.с.64-65).

05.09.2025 ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира позовну заяву прийнято до провадження та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін(а.с.66).

16.09.2025 представник відповідача подав відзив на адміністративний позов аналогічний поданому 13.05.2025 року (а.с.67-76).

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 13.04.2025 старшим лейтенантом поліції Словіцьким Р.Р. було винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення 
серії ЕГА №1742131 у вигляді штрафу у розмірі 51, 00 грн за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.178 КУпАП, а саме за те, що позивач 13.04.2025 о 14 год 30 хв за адресою: м.Житомир, вул.Корольова, 6 перебував у громадському місці у стані алкогольного сп`яніння, а саме мав запах алкоголю з ротової порожнини та мав неохайний вигляд, чим ображав людську гідність та мораль (а.с.13-14).
На підтвердження правомірності свого рішення представник відповідача до відзиву на позовну заяву додав оптичний диск, який містить відеофіксацію події (а.с.42).

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Частиною 1 статті 178 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у появі в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль. Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу.
Однією з обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення згідно із пунктом 1 статті 247 КУпАП, є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою і другою статті 178.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Для притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях складу та події адміністративного правопорушення.
Разом з цим, як установлено судом в підтвердження правомірності свого рішення відповідач не надав до суду будь-яких належних доказів, а долучений відеозапис не підтверджує подій, викладених в постанові ЕГА №1742131 від 13.04.2025. 
Ключовим у даному випадку є дії особи, які утворюють об`єктивну сторону правопорушення за частиною 1 статті 178 КУпАП, а саме поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.
Під появою в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль необхідно розуміти:
- поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо);
- коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо);
- через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів);
- п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані).
Тобто, адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 178 КУпАП настає у випадку не тільки з огляду на факт знаходження особи в громадських місцях у п`яному вигляді, а коли особа, яка перебуває у такому стані, своєю поведінкою чи зовнішнім виглядом ображає людську гідність і громадську мораль.
У свою чергу в порушення приписів ч.2 ст.77 КАС України ГУНП в Житомирській області не надано належних доказів, що позивач перебуваючи в громадському місці у п`яному вигляді, своєю поведінкою порушував загальновизнані норми, мав непристойний зовнішній вигляд, чим ображав людську гідність і громадську мораль. Твердження представника відповідача про те, що винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою, а також в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП не знаходять свого підтвердження.
Більше того, в оскаржуваній постанові навіть не зазначено в чому виразилась поведінка ОСОБА_1 , що образила людську гідність і громадську мораль.
Крім того, постанова про адміністративне правопорушення, яка містить дані про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів щодо обставин правопорушення є недостатнім для твердження про винуватість позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 178 КУпАП.
Як слідує з матеріалів справи у постанові про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме наявні докази вини у скоєнні позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 178 КУпАП.
За таких обставин наявні в матеріалах справи документи не доводять вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 178 КУпАП, а наявність самої постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення особою адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 ч.1 ст.247 КУпАП).
Відповідно до ст.77 ч.1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Враховуючи відсутність будь-яких належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, позов необхідно задовольнити та скасувати постанову ЕГА №1742131 від 13.04.2025 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 51 гривень на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, а провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 СТ.178 КУпАП закрити.

Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З урахуванням наведеного на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області слід стягнути судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору у розмірі 484 грн 64 коп.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу слід зазначити наступне.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про падання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає статі відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає статі в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За правилами ч.4 ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Водночас обов`язок доведення неспівмірності таких витрат законом покладено на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
У позовній заяві позивач просить стягнути із ГУНП в Житомирській області витрати на правничу допомогу.
На підтвердження понесених витрат долучає до матеріалів справи договір на представництво та надання правничої допомоги від 18.04.2025 року, де зазначено, що вартість послуг за надання правничої допомоги за чинним Договором складає 6 500 грн (а.с.18-21), квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН1495 на суму 6 500 грн (а.с.60).
Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).
Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що позов позивача задоволено, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст.30 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Дослідивши та проаналізувавши зміст поданих документів на підтвердження обґрунтованості розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд робить висновок, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та об`ємом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт, та їх обсягом, у зв`язку з чим заявлені позивачем витрати на правничу допомогу підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.7, 9, 178, 222, 247, 251, 293 КУпАП, ст.ст.2, 72, 73, 77, 79, 243-246, 286 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Постанову серії ЕГА №1742131 від 13.04.2025 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 гривня на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн 64 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 6 500 (шість тисяч п`ятсот) грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач:
ОСОБА_1 ,
АДРЕСА_1 

Відповідач:
Головне управління Національної поліції в Житомирській області,
м. Житомир, Старий Бульвар, 5/37

Суддя Н.М. Анциборенко