ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2026 року Справа № 915/1528/25
м. Миколаїв. 
Господарський суд Миколаївської області,
головуючий суддя Коваль C.М., 
розглянувши без виклику сторін
справу № 915/1528/25
За позовом: Державного спеціалізованого господарського підприємства “ЛІСИ України”, 01601, вул. Руставелі Шота, буд. 9 А, м.Київ;
в особі філії “Південний лісовий фонд”
54031, м. Миколаїв, вул. Заповідна, 2-В;
до Фізичної особи підприємця Кабака Віталія Сергійовича, АДРЕСА_1 ;
про: стягнення 472000 грн..,-
В С Т А Н О В И В:
Державним спеціалізованим господарським підприємством (ДСГП) “ЛІСИ України” в особі філії “Південний лісовий фонд” пред`явлено позов до Фізичної особи підприємця Кабака Віталія Сергійовича (далі-підприємець Кабак) про стягнення грошових коштів у загальній сумі 472000 грн. 
Позивач також просить про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.
Такі позовні вимоги обґрунтовано тим, що договір про обробіток землі від 19.09.2022 № 16, укладений між Державним підприємством “Баштанське лісове господарство” та ОСОБА_1 , за рішенням Господарського суду Миколаївської області від 17.04.2024 у справі № 915/1168/23 визнано недійсним, а підприємець Кабак у зв`язку із фактичним користуванням земельною ділянкою зберіг у себе обумовлену частину врожаю, який має бути повернутий у порядку ст. 1212 ЦК України, або відшкодований в грошовому еквіваленті.
За такими вимогами ухвалою від 27.10.2025 відкрито провадження в даній справі, та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, а також встановлено відповідачу строк для подання заяви з запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження – п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. При цьому визначено провести розгляд справи №915/1528/25 поза межами встановленого ГПК України строку у розумний строк, тривалість якого визначається з урахуванням існування в Україні воєнного стану.
21.11.2025 через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" представником підприємця Кабака подано заяву про продовження строку на подання відзиву, посилаючись на перебої в електропостачанні, а також зайнятістю представника в інших справах.
Ухвалою суду від 12.02.2026 заяву представника Фізичної особи підприємця Кабака Віталія Сергійович задоволено частково та продовжено строк на подання відзиву на позов, який визначений ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.10.2025 до 18.02.2026 включно.
Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, відзив на позовну заяву не подав.
Ураховуючи викладене, та що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами, у відповідності до ч. 13 ст. 8, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 5 ст. 252 ГПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.
19.09.2022 між Державним підприємством “Баштанське лісове господарство” та фізичною особою підприємцем Кабаком Віталієм Сергійовичем укладено договір про обробіток земельної ділянки № 16 (далі ? договір), згідно умов якого з метою співпраці і залучення додаткових джерел фінансування лісогосподарського виробництва, охорони лісів від пожеж та шкідників, створення захисних лісових насаджень сторони домовились про спільний обробіток землі. Сторона-1 (ДП “Баштанське лісове господарство”) без утворення юридичної особи з використання землі, яка виділена Стороні-1 для ведення лісового господарства та можливостей Сторони-2 (Кабак B.C.) домовились спільно діяти для досягнення спільних цілей, а саме здійснювати обробіток землі, вирощування зернових, технічних культур та їх збирання (п. 1.1 договору).
За умовами договору, сторони беруть на себе зобов`язання проводити обробіток землі, а саме в межах кварталу 34 виділу 27 площею 18 га (фактично Кабаком B.C. здійснено обробіток та використовується виділ 23 та виділ 24 кварталу 34 площею 18 га), кварталу 35 виділу 13 площею 24 га, кварталу 36 виділу 15 площею 18 га, виділу 17 площею 55,6 га, виділу 18 площею 2,5 га. ДП “Баштанське лісове господарство” нараховує та сплачує податок на землю, здійснює охорону посівів сільгоспкультур від пожеж, пошкодження тваринами та ін. (п. п. 2.1-2.3 договору).
ДП “Баштанське лісове господарство” отримує від підприємця Кабака частину врожаю, що за середніми цінами по регіону, які узгодженні сторонами не менше 4000 (чотири тисячі) грн. з 1 га на рік, що становить загальну суму 472 400 гри. на рік за використання 118,1 га земель (4000 грн. х 118.1 га = 472 400 грн.) ( п.п. 3.2 договору). 
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 17.04.2024 р. у справі № 915/1168/23, яке вступило в законну силу, вказаний договір про обробіток земельної ділянки № 16 визнано недійсним.
Вимога ДСГП “ЛІСИ України” в особі філії “Південний лісовий фонд” від 05.08.2025 про повернення врожаю, який був отриманий підприємцем Кабаком, або сплатити вартість отриманого врожаю (еквівалент), за визнаним недійсним договором коштів відповідачем залишено без реагування, і станом на час розгляду справи грошові кошти в загальній сумі 472000 грн. позивачу не повернуто.
На думку позивача, за викладених обставин суму заборгованості (еквівалент частини врожаю) підприємця Кабака за договором про спільний обробіток належить стягнути на користь ДСГП “ЛІСИ України” в особі філії “Південний лісовий фонд” з підприємця Кабака, як одержане останнім майно за недійсним правочином та збережене без достатньо правової підстави частини врожаю, у порядку ст.ст. 216, 1212, 1213 ЦК України.
Чинним законодавством передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України).
Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ст. 215 ЦК України).
Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (ч. 1 ст. 216 ЦК України).
Згідно умов визнаного недійсним договору про спільний обробіток підприємець Кабак мав передати ДСГП “ЛІСИ України” в особі філії “Південний лісовий фонд” (правонаступник - ДП “Баштанське лісове господарство”) частину врожаю, за використання земель державного підприємства, що становить не менше 4000 грн. з 1 га та у загальній сумі складає 472400 грн. на рік за використання 118,1 га земель (п. 3. 2 договору).
Як випливає з наведеного вище рішенням Господарського суду Миколаївської області від 17.04.2024 в іншій справі № 915/1168/23, котрим визнано недійсним договір про обробіток землі між Державним підприємством “Баштанське лісове господарство” та ОСОБА_1 , на оспорюваній земельній ділянці ДСГП “ЛІСИ України” в особі філії “Південний лісовий фонд” здійснено заліснення, і підприємець Кабак земельними ділянками не користується, будь-яких перешкод у здійсненні господарської діяльності не чинить, у зв`язку із чим в цій частині вимог закрито провадження у справі.
Ураховуючи викладене, вимога ДСГП “ЛІСИ України” в особі філії “Південний лісовий фонд” до підприємця Кабака про стягнення на підставі ст. 1212 ЦК України грошових коштів у сумі 472000 грн., з посиланням на обов`язок відповідача повернути врожай та еквівалентним розрахунком вартості такого врожаю, не випливає з положень законодавства щодо реституції за вже визнаним у судовому порядку недійсним договором про обробіток земель, а тому суд визнає таку вимогу безпідставною.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Звертаючись до Господарського суду з позовом у даній справі, позивачем не визначено кількість врожаю, що підлягає поверненню та вартості майна, яке, на його думку, підприємцем Кабаком зберігається без правових підстав, і не подано в обґрунтування своїх позовних вимог доказів на підтвердження обов`язку підприємця Кабака повернути врожай чи еквівалент спірного майна. 
Суд вважає, що позивачем, усупереч ч.1 ст. 74 ГПК України, у відповідності до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, не доведено вимог у визначеній в позовній заяві сумі, а тому в задоволенні позову належить відмовити повністю.
Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд виходить з того, що ст. 129 ГПК України передбачено покладення на позивача судового збору в разі відмови в задоволені позову.
Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238 ГПК України, суд, –

В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову Державного спеціалізованого господарського підприємства “ЛІСИ України”(01601, вул. Руставелі Шота, буд. 9 А, м.Київ) в особі філії “Південний лісовий фонд”(54031, м. Миколаїв, вул. Заповідна, 2-В) - відмовити повністю.
Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Коваль.