ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
31 березня 2026 року справа №200/8550/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Бандуровського Дениса Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року у справі № 200/8550/25 (головуючий І інстанції Логойда Т.В.) за позовом Бандуровського Дениса Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Бандуровський Денис Вікторович в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач) в якому просить:
-визнати протиправними та незаконними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення відомостей про порушення ним правил військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 виключити відомості про порушення ним правил військового обліку з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року поновлено пропущений строк звернення до адміністративного суду з позовом.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року відмовлено в задоволенні позову.
Представником позивача подано апеляційну скаргу на рішення суду, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення про задоволення позову через порушення норм матеріального, процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.
Апелянт зазначив, що судом першої інстанції при винесенні рішення були проігноровані принципи адміністративного процесу, що встановлені ст. 8, 9 КАС України, а також при винесенні оскаржуваного рішення все одно було взято до уваги відзив на позовну заяву у повному обсязі, хоча він поданий не у спосіб, який встановлений ст. 18 КАС України, а також відповідач не надав доказів надсилання стороні (Апелянту) відзиву із можливістю ознайомлення із ним (в т.ч. із наданими додаткам), як це встановлено ст. 162 КАС України.
Суд першої інстанції в рішенні вказав: “нез`явлення за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, що зазначені в повістці, свідчить про невиконання позивачем як громадянином обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, що визначені ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та про порушення ним Правил військового обліку”. 
Апелянт вказує на необ`єктивність та некритичність в дослідженні даних матеріалів судом першої інстанції, відповідач так і не надав (а матеріали справи не містять) ніяких доказів отримання будь-яких повісток апелянтом, відсутні документи, що в своїй сукупності підтверджують таке направлення й вручення (немає повідомлення про вручення із підписом Апелянта), тобто не зрозуміло та не встановлено, що будь яке вручення мало місце. Тобто, із самої тільки інформації по направленню повістки не можливо встановити, що якась із повісток від відповідача була направлена та вручена апелянту.
Суд першої інстанції в рішенні вказав: “посилання представника позивача на непогодження з діями/бездіяльністю представників відділення АТ «Укрпошта» є неприйнятними, оскільки вони не є предметом спору в адміністративній справі”. 
Апелянт не погоджується із такою позицією суду першої інстанції. Суд першої інстанції повинен був в повній мірі дослідити чи мало місце спроба, вручення будь-яких повісток апелянту, оскільки такого вручення не було взагалі взагалі чи була навіть така. 
Апелянту не надходило ні повідомлення на телефон, ні повідомлення в поштову скриньку з боку представників відділення АТ «Укрпошта» про направлення якихось повісток від відповідача. Це свідчить про те, що не було ніякого інформування апелянта про будь-яку повістку.
Враховуючи норми абзацу 2 пункту 82, пунктів 85, 86 Порядку надання послуг поштового зв`язку, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2023 р. № 1071), по-перше, листи з позначками “Повістка ТЦК”, підлягають врученню особисто адресатам, а по-друге, працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою “Повістка ТЦК”. Однак, такого інформування не було ні одним із перелічених способів. 
Тобто, ніяких повісток не було від відповідача апелянту. 
А відповідач до суду першої інстанції не надав доказів, що була така спроба вручення. Як і не надав відповідних повідомлень про вручення, хоча цей обов`язок доказування був на ньому як на суб`єкті владних повноважень.
Щодо самої повістки для уточнення даних, яка надається відповідачем разом із відзивом треба зазначити: Щодо осіб, які вже виконали обов`язок із уточнення своїх персональних та військово-облікових даних, перебувають на обліку, подальший виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки може здійснюватися виключно для цілей, прямо визначених законами України "Про військовий обов`язок і військову службу" та "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а саме: взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку, призову на військову службу або визначення призначення на особливий період. 
За таких умов підстав для повторного виклику позивача з метою уточнення даних не існувало, оскільки відповідне уточнення ним вже було здійснено у строки та у порядку, визначені законодавством. Відповідно, така мета виклику не узгоджується із вимогами пункту 27 постанови № 560, який прямо пов`язує можливість виклику для уточнення персональних даних із необхідністю первинного або фактично не здійсненого уточнення таких даних громадянином.
Апелянт просив врахувати правову позицію Сьомого апеляційного адміністративного суду по справі № 560/5715/25.
Також, суд першої інстанції ніяким чином не дослідив, які самі дані вносяться до ЄДРПВР “Оберіг”, який механізм та порядок внесення.
Апелянт вважає, що нормами Закону № 1951-VIII нічого не вказано про такі відомості, що вносяться до ЄДРПВР “Оберіг” як: “порушення правил військового обліку”.
Судом першої інстанції не взято до уваги та не прийнято доводів апелянта, що відсутність даних щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, свідчить у свою чергу про неправомірність внесених даних відповідачем до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Адже до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів вносять саме відомості про притягнення до адміністративної відповідальності. Так, пункт 20-1 частини першої статті 7 Закон України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” передбачає, що до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення). 
Тобто, наявність припису про порушення правил військового обліку в ЄДРПВР, яке відображається в військово-обліковому документів Резерв+ апелянта має відображатись там після притягнення до адміністративної відповідальності апелянта та насамперед із внесеннями відомостями про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення згідно ст. 7 ЗУ “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів”.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».
За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).
Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).
За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є військовозобов`язаним, який перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 .
28 лютого 2025 року щодо позивача засобами ІКС “Оберіг” автоматично створена повістка № 2733378, в якій зазначено, що він має з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 (зазначена адреса) 27 березня 2025 року о 14 год. 00 хв. для уточнення даних.
Повістка відправлена відповідачем на адресу зареєстрованого місця проживання позивача ( АДРЕСА_1 ) рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з позначками “Повістка ТЦК” та “Вручити особисто” (штрих-код поштового відправлення АТ “Укрпошта” № 0610235520217; опис вкладення від 28 лютого 2025 року до рекомендованого поштового відправлення АТ “Укрпошта” № 0610235520217).
Повістка повернулася до відповідача відділенням поштового зв`язку 14 березня 2025 року у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою (що зазначено у довідці АТ “Укрпошта” від 14 березня 2025 року про причини повернення).
У встановлений день та час позивач до ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився.
Відповідач зазначив, що це свідчить про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Тому повідомлення про скоєне ним правопорушення було надіслано Міністерством оборони електронним зверненням від 06 квітня 2025 року E1859617 як щодо особи, яка скоїла адміністративне порушення за статтями 210, 210-1 КУпАП, відповідно, воно було зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі інформаційного порталу Національної поліції України.
Також, відповідач пояснив, що згідно з даними облікової карти військовозобов`язаного позивач, будучи переведеним з військового обліку призовників до військового обліку військовозобов`язаних, жодного разу не з`явився до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, не надав жодних даних щодо себе, що є грубим порушенням правил військового обліку. Навіть у вказаний законом термін щодо оновлення даних - по 16 липня 2024 року він дані не оновив, адже дата “ 29 вересня 2025 року” - це дата, коли позивач встановив додаток “Резерв +”.
29 вересня 2025 року позивач через мобільний застосунок “Резерв+” уточнив свої дані та згенерував оновлений електронний військово-обліковий документ.
У зазначеному військово-обліковому документі містяться наступні відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо позивача, зокрема: є військовозобов`язаним; адреса проживання: АДРЕСА_1 ; “Розшукує ТЦК та СП: порушення військового обліку”, причина розшуку: “Не прибули за повісткою до ТЦК та СП”, дата початку розшуку: “ 06.04.2025”; 
На запит адвоката позивача (запит від 16 жовтня 2025 року № 16.10.-25-7, в якому, зокрема містилося прохання виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про порушення позивачем правил військового обліку) відповідачем надана відповідь від 30 жовтня 2025 року № 9345, в якій повідомлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 як орган адміністрування Реєстру не має права надавати інформацію, яка вказана в запиті. Для вирішення всіх питань ОСОБА_1 необхідно самостійно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 або згідно зі ст.ст. 14-1, 14-2, 14-3 Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” актуальну інформацію він може переглянути в електронному кабінеті призовника, військовозобов`язаного, резервіста (додаток “Резерв+”).
Апеляційний суд надає правову оцінку спірним правовідносинам та враховує наступне.
За ст. 4 Закону України “Про оборону України” у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.
З 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, що затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан, який діє і натепер.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 “Про загальну мобілізацію”, що затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2105-IX, оголошено проведення загальної мобілізації.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 9 ст. 1 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Закон України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
За п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Пунктом 9 цього Положення визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема:
ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”;
оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам;
здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку);
розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи;
звертаються до Національної поліції або її територіальних підрозділів щодо надання відомостей стосовно призовників про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості;
звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції щодо доставлення до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення;
розглядають справи (цілодобово під час проведення мобілізації та/або у період воєнного стану) про адміністративні правопорушення та накладають адміністративні стягнення відповідно та з дотриманням Кодексу України про адміністративні правопорушення;
За абз. 9 п. 11 цього Положення районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, зокрема:
забезпечують ведення Реєстру (Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервісті) та актуалізацію його бази даних відповідно до законодавства та в порядку, визначеному Міноборони;
надають громадянам України інформацію відповідно до статті 9 Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” шляхом взаємодії (обміну інформацією) через інформаційні (інформаційно-телекомунікаційні) системи Мінцифри в порядку, визначеному спільним наказом Мінцифри з Міноборони.
Тобто, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, хоча і не є юридичними особами, проте вони законодавством наділені публічно-владними управлінськими функціями, у зв`язку з чим є суб`єктами владних повноважень в розумінні Кодексу адміністративного судочинства (п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу).
Закон України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” визначає правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти).
За статтею 1 зазначеного Закону визначено, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру (ч. 1 ст.5 Закону).
Адміністратор Реєстру обробляє відомості про призовників, військовозобов`язаних та резервістів від імені держателя Реєстру. Для цього із складу підпорядкованих йому органів визначаються органи адміністрування Реєстру та органи ведення Реєстру (ч. 3 ст. 5 Закону).
Органами ведення Реєстру є Міністерство оборони України, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України (ч. 8 ст. 5 Закону).
Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних (ч. 9 ст. 5 Закону).
Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості:
1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Особам, які працюють з базами даних Реєстру, заборонено вимагати, обробляти та використовувати будь-яку інформацію, не передбачену законодавством (ч. 3 ст. 6).
У разі відсутності окремих відомостей до Реєстру вноситься відмітка про їх відсутність (ч. 4 ст. 6).
За статтею 7 цього Закону визначено, що належить до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста.
Згідно з ч. 1 ст. 8 зазначеного Закону до службових даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать:
1) відомості про виконання військового обов`язку;
2) відомості про результати проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи);
3) відомості про проходження альтернативної (невійськової) служби відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу";
4) відомості про участь у бойових діях.
Відповідно до ст. 9 зазначеного Закону призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право:
1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;
2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Призовник, військовозобов`язаний та резервіст зобов`язаний подавати до органу ведення Реєстру достовірну інформацію про свої персональні дані, що вносяться до Реєстру. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559 затверджені Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і Форма військово-облікового документа.
За п. 4 зазначеного Порядку військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється):
в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації);
у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559.
Відповідно до пункту 4 цього Порядку у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін:
у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку;
в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.
Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
За пунктом 8 цього Порядку військово-обліковий документ в електронній формі містить такі відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (за наявності): 1) прізвище; 2) власне ім`я (усі власні імена); 3) по батькові (за наявності); 4) дата народження; 5) реєстраційний номер облікової картки платника податків […]; 6) окремий номер запису в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 7) відомості про результати медичних оглядів, що проводилися з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку; 8) відомості про наявність відстрочки від направлення для проходження базової військової служби для призовників або відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період (бронювання) для військовозобов`язаних та резервістів; 9) військове звання (для військовозобов`язаних та резервістів); 10) військово-облікова спеціальність для військовозобов`язаних та резервістів; 11) відомості про виконання військового обов`язку (категорія обліку); 12) відомості про перебування на військовому обліку (найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у якому громадянин перебуває або знятий (виключений) з військового обліку, та підстава зняття (виключення) з військового обліку); 13) відомості щодо звернення або надсилання до Національної поліції повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення; 14) адреса місця проживання; 15) номери засобів зв`язку; 16) адреси електронної пошти (за наявності); 17) дата і час оновлення облікових даних призовником, військовозобов`язаним та резервістом; 18) дата і час формування військово-облікового документа в електронній формі.
За ч. 1 ст. 6, ст. 8 Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 
1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 
2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
До службових даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать, зокрема відомості про виконання військового обов`язку.
Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” військовий обов`язок включає:
підготовку громадян до військової служби;
взяття громадян на військовий облік;
прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу;
проходження військової служби;
виконання військового обов`язку в запасі;
проходження служби у військовому резерві;
дотримання правил військового обліку.
За частиною 10 ст. 1 цього Закону громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначені ст. 22 Закон України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, відповідно до ч. 1 якої громадяни зобов`язані:
з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;
надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;
проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.
За абз. 7 ч. 3 Закону інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487.
За пунктом 2 цього Порядку військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо:
фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками;
здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами;
подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Додатком 2 до цього Порядку є Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі – Правила військового обліку).
Пунктом 1 Правил військового обліку визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема:
- прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів (пп. 2 п. 1).
За пунктом 3 Правил військового обліку визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти, зокрема за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення. 
Відповідно до п. 19 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом.
Так, адміністративна відповідальність встановлена Кодексом України про адміністративні правопорушення, кримінальна – Кримінальним кодексом України.
Певні правила військового обліку також встановлені Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку” (Закон від 11 квітня 2024 року № 3633-IX), який набрав чинності 18 травня 2024 року (зокрема такі правила встановлені п. 2 розд. II “Прикінцеві та перехідні положення” цього Закону).
Матеріалами справи підтверджено, що позивач не прибув за повісткою до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, про що до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів внесені відповідні відомості. 
Такі відомості належать до відомостей про виконання військового обов`язку, внесення яких до Реєстру передбачено п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів”.
Посилання позивача в цій частині на інше є неприйнятним, оскільки позивач не повідомив територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про наявність у нього іншої адреси місця проживання, ніж адреса зареєстрованого місця проживання. Тому повістка була направлена за адресою зареєстрованого місця проживання позивача у встановленому порядку – рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з позначками “Повістка ТЦК” та “Вручити особисто”, і матеріали справи містять належне підтвердження оповіщення позивача в розумінні п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560.
Відповідно до п. 16 Правил надання послуг поштового зв`язку, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, повістка або у випадках, передбачених законодавством, інший документ про виклик або оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів може бути надіслана рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з позначками “Повістка ТЦК”, “Вручити особисто”.
За пунктом 30-2 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, визначено, що повістки, сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, можуть:
друкуватися і надсилатися військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення;
друкуватися та вручатися військовозобов`язаним та резервістам під час оповіщення у роздрукованому вигляді.
Пунктом 30-3 зазначеного Порядку визначено, що у разі надсилання повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, на такому відправленні повинні зазначатися штриховий кодовий ідентифікатор оператора поштового зв`язку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається повістка.
В описі вкладення зазначається інформація про найменування поштового відправлення, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається поштове відправлення, найменування вкладення із кількістю аркушів, власне ім`я та прізвище керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, інформація про дату накладення кваліфікованого електронного підпису.
Пунктом 41 зазначеного Порядку визначено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
За пунктом 41-2 зазначеного Порядку повістки, сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (у тому числі роздруковані), та повістки, оформлені на бланку, мають однакову юридичну силу.
Не з`явлення за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, що зазначені в повістці, свідчить про невиконання позивачем як громадянином обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, що визначені ч. 1 ст. 22 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, та про порушення ним Правил військового обліку.
Відображення щодо позивача в Реєстрі (Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів) відомостей, що належать до відомостей про виконання військового обов`язку, відповідало вимогам законодавства.
Суб`єкт владних повноважень в спірних правовідносинах діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, і не порушив права та законні інтереси позивача в сфері публічно-правових відносин.
З огляду на наведене правові підстави для задоволення позову із зазначених в ньому підстав – відсутні.
Посилання апелянта на те що через відсутність доданих до відзиву доказів на підтвердження факту направлення або надання копії відзиву та доданих до нього документів позивачу, відзив підлягає залишенню без розгляду або не повинен братися судом до уваги, є неприйнятними, оскільки відскановані відзив та подані відповідачем докази розміщені в підсистемі “Електронний суд” Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, представник позивача має зареєстрований електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, що дозволило позивачу та його представнику ознайомитися з ними та подати відповідь на відзив.
Посилання представника позивача на те, що надана відповідачем копія повістки є недопустимим доказом, оскільки на його думку, вона складена з порушенням п.п. 29, 30-3 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, а саме: на повістці в графі “дата народження адресата” замість дати народження зазначена адреса позивача, а також в повістці зазначена адреса позивача, тоді як адреса громадянина, якому надсилається повістка зазначається саме на поштовому відправленні, а не на повістці, - є безпідставними, оскільки повістка містить дату народження позивача, яка зазначена поруч з ім`ям (прізвище, власне ім`я та по батькові) позивача. 
Відображення таких даних (дати народження) в іншій графі, ніж графа “дата народження адресата”, а також додаткове зазначення в повістці зареєстрованого місця проживання позивача (куди надіслана повістка і яке зазначено на поштовому відправленні) не призводить до недійсності повістки. 
Також, посилання представника позивача на непогодження з діями/бездіяльністю представників відділення АТ “Укрпошта” є хибними, оскільки це не є предметом спору в цій адміністративній справі.
Апеляційний суд не застосовує висновки Верховного Суду, на які посилається апелянт, оскільки вони не є релевантними до цієї справи.
Також, враховуючи вимоги ч. 5 ст. 242 КАС України, апеляційний суд не застосовує правову позицію Сьомого апеляційного адміністративного суду по справі № 560/5715/25, Хмельницького окружного адміністративного суду по справі № 560/7156/25, Тернопільського окружного адміністративного суду по справі № 500/2425/25, Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справах № 160/31249/24, № 160/8605/25, № 160/10576/25, Київського окружного адміністративного суду по справі № 320/16311/25, Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 280/4163/25, Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 280/4163/25, Миколаївського окружного адміністративного суду по справі № 400/3550/25, Закарпатського окружного адміністративного суду по справі № 260/4905/25, Чернігівського окружного адміністративного суду по справах № 620/5921/25, № 620/10198/25, Тернопільського окружного адміністративного суду по справі № 500/2425/25, Полтавського окружного адміністративного суду по справі № 440/6152/25, Львівського окружного адміністративного суду по справі № 380/7263/25, Чернівецького окружного адміністративного суду по справі № 600/2277/25-а, Івано-Франківського окружного адміністративного суду по справі №300/1813/25, Київського окружного адміністративного суду по справах № 320/39687/25, № 320/35994/25, № 320/41872/25, № 320/28031/25, Запорізького окружного адміністративного суду по справах № 280/3176/25, № 280/4163/25, № 280/7625/25, Одеського окружного адміністративного суду по справі № № 420/23942/25, Закарпатського окружного адміністративного суду по справі № 260/4905/25, Донецького окружного адміністративного суду по справах № 200/2852/25, № 200/4624/25, Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/18244/25, Третього апеляційного адміністративного суду по справі № 340/3086/25, на яку посилається апелянт.
За п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.
Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст.ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Бандуровського Дениса Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року у справі № 200/8550/25 за позовом Бандуровського Дениса Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 31 березня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Т.Г. Гаврищук