Справа № 163/2073/25  Провадження №33/802/185/26 	Головуючий у 1 інстанції:Гайдук А. Л. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2026 року         місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу захисника Єршова Р.В. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 22 січня 2026 року щодо ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України. Накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50% вартості безпосередніх предметів порушення митних правил, що складає 816371 грн. з конфіскацією в дохід держави товарів, що вилучені за протоколом про тимчасове вилучення товарів у справі про порушення митних правил №0289/UA205000/2025. 
Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник Єршов Р.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження. Клопотання про поновлення строку мотивував тим, що розгляд справи відбувався за відсутності ОСОБА_1 , а копію постанови вона отримала лише 29.01.2026. 
Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, доходжу висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню з таких підстав.
У своєму клопотанні захисник Єршов Р.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, мотивуючи його тим, що розгляд справи відбувався за відсутності ОСОБА_1 , а копію постанови вона отримала лише 29.01.2026. 
Однак, такі доводи повністю суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП, згідно з якими постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.
Отже, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не з моментом отримання особою копії постанови.
22 січня 2026 року під час розгляду справи у Любомльському районному суді Волинської області ОСОБА_1 була відсутня (а.с.172-175).
В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 на розгляд справи в суді не з`явилася, на електронну адресу суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання поданих заперечень на протокол (а.с.173 абз.4). 
В даній справі відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП строк на апеляційне оскарження закінчився 02 лютого 2026 року (з урахуванням неробочих днів). 
Апеляційну скаргу на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 22 січня 2026 року захисник Єршов Р.В. подав через систему «Електронний суд» лише 09 лютого 2026 року, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження, який закінчився ще 02 лютого 2026 року (з урахуванням неробочих днів).
Отже, апелянт – захисник Єршов Р.В. на сім днів пропустив строк апеляційного оскарження, визначений ч.2 ст.294 КУпАП.
Доводи клопотання про те, що розгляд справи відбувався за відсутності ОСОБА_1 , а копію постанови вона отримала лише 29.01.2026,  не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки такі доводи повністю суперечать приписам ч.2 ст.294 КУпАП та матеріалам даної справи.
Як убачається із матеріалів справи ОСОБА_1 була завчасно та належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням на її електронну адресу від 17.12.2025 (а.с.169).
Крім того, ОСОБА_1 подала до місцевого суду заяву, в якій просила провести судове засідання, призначене на 22.01.2026 без її участі та врахувати подані 15.12.2025 заперечення у справі (а.с.170).
Отже, зазначені документи повністю підтверджують факт належного та завчасного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи.
Тому відповідно до положень ч.2 ст.294 КУпАП строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня проголошення судового рішення. 
Апелянт стверджує, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримала 29.01.2026, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, який закінчився 02 лютого 2026 року (з урахуванням неробочих днів).
Слід відмітити, що будь-яких інших поважних причин, які унеможливлювали подання апеляційної скарги в період з 23 січня 2026 року по 02 лютого 2026 року, апеляційна скарга не містить. 
Отже, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, оскільки суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП та повністю спростовуються матеріалами справи, суперечать їм, а тому клопотання до задоволення не підлягає. 
Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Положеннями ч.2 ст.294 КУпАП визначено, що апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Підсумовуючи наведені обставини та положення ч.2 ст.294 КУпАП, необхідно відмовити у задоволенні клопотання захисника Єршова Р.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 22 січня 2026 року щодо ОСОБА_1 та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання захисника Єршова Р.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 22 січня 2026 року щодо ОСОБА_1 – відмовити.
Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду   В.П. Денісов