Справа № 931/210/26
Провадження № 3/931/82/26

П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 квітня 2026 року селище Локачі

Суддя Локачинського районного суду Волинської області Безп`ятко О.І., з участю ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Сектора поліцейської діяльності №1 Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , пенсіонера, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 616814 від 16.03.2026 року, водій ОСОБА_1 16.03.2026 року о 22:52 год. в с. Старий Загорів по вул. Героїв Небесної Сотні Володимирського району Волинської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2101», днз. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на місці зупинки та у медичному закладі, від керування транспортним засобом відсторонений.
Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано як порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав. Зазначив, що повертався додому та заблукав. Побачив поліцію, заглушив мотор. На вимогу поліцейських показав документи. Вказав, що алкогольні напої не вживав, поліцейські не пропонували йому проходити тест на стан сп`яніння. У разі притягнення його до відповідальності просив відстрочити йому сплату штрафу у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, оскільки він є пенсіонером.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , д ослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відеоматеріали з нагрудних камер поліцейських та службового автомобіля, приходжу до наступних висновків.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.
Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При цьому, для притягнення до відповідальності, передбаченої ст.130 КУпАП, необхідне підтвердження належними, допустимими і достатніми доказами всіх зазначених обставин у їх одночасній сукупності.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, було надано докази, досліджені суддею безпосередньо в судовому засіданні, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 616814 від 16.03.2026 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого: огляд проведений у зв`язку із виявленням запаху алкоголю з порожнини рота, вираженого тремтіння пальців рук, результат огляду на стан сп`яніння – не проводився, ОСОБА_1 відмовився; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначено, що огляд ОСОБА_1 у Володимирському ТМО не проводився; копію постанови серії ЕНА №6848535 від 16.03.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП; відеозаписи із відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер поліцейських, з яких вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у судді не має.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.
Зокрема, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (п.2 розділу І Інструкції).
Згідно з п.3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Пунктом 7 розділу І Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (п.8 7 розділу ІІ Інструкції).
Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Отже, зазначені нормативні акти покладають обов`язок на працівника поліції запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі у випадку його відмови від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки чи незгоди із результатами огляду на місці зупинки.
Слід зазначити, що відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ № 1026 від 18 грудня 2018 року Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, зокрема п.5 розд. ІІ, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
В судовому засіданні були досліджені відеоматеріали, а саме записи із відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер поліцейських. Із них вбачається, що о 22:53 год. 16.03.2026 року дорогою рухався автомобіль, який зупинився на вимогу працівників поліції, подану шляхом увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольорів. В подальшому поліцейський підійшов до транспортного засобу марки «ВАЗ 2101», днз. НОМЕР_2 , повідомив водію про проведення відеофіксації, згідно ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», та назвав своє прізвище і посаду. Водій ОСОБА_1 в свою чергу повідомив поліцейським про те, що не знає як сюди заїхав, оскільки заблукав. Після перевірки документів поліцейський відчув запах алкоголю та запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, однак він відмовився через те, що вживав алкогольні напої в невеликій кількості та на його думку прилад покаже відповідний результат. Після чого йому було запропоновано проїхати у медичний заклад для проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, проте ОСОБА_1 також відмовився від проходження такого огляду. Крім того, працівником поліції було повідомлено, що у разі відмови від проходження огляду, на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за п. 2.5, що передбачає відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Вподальшому поліцейський ознайомив водія із ст. 63 Конституції України та іншими правами, визначеними ст. 268 КУпАП та перейшов до складення протоколу про адміністративне правопорушення, який оголосив ОСОБА_1 .
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази та матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП
Санкція ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно п. 1.10 ПДР України «водій» це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Згідно довідки СПД №1 Володимирського РВП ГУНП у Волинській області від 19.03.2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 отримував посвідчення водія старого зразка (а.с. 8). Таким чином, ОСОБА_1 підпадає під категорію «водій». 
При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності в сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність. 
Враховуючи суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення, як на водія, що передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП. 
Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від вчинення нових адміністративних правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
У зв`язку з ухваленням відносно ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення, з нього слід стягнути в користь держави судовий збір в сумі 665,60 грн, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Що стосується вирішення питання про надання ОСОБА_1 відстрочки виконання постанови, враховую наступне.
Частиною 2 ст. 301 КУпАП визначено, що відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває у скрутному матеріальному становищі, що свідчить про неможливість сплати ним штрафу в розмірі 17000 грн одноразовим платежем, що в свою чергу ускладнює виконання постанови, а тому враховуючи його особу та вік вважаю, що клопотання про відстрочку виконання постанови суду підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 303 КУпАП у разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності виконання постанови про накладення адміністративних стягнень зупиняється до закінчення строку відстрочки.
Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 221, 283, ч.1 п.1 ст.284, ст. 301 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч.1 ст.130 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн, який має бути сплачений на р/р UА908999980313111256000026001, отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету- 22030106.
Клопотання ОСОБА_1 про відстрочку виконання постанови суду задовольнити.
Відстрочити виконання постанови Локачинського районного суду Волинської області від 16 квітня 2026 року у справі № 931/210/26 в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн на шість місяців, а саме до 16 жовтня 2026 року. 
Перебіг строку виконання постанови в частині адміністративного стягнення у вигляді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки. 
Штраф має бути сплачений на рахунок за такими реквізитами: одержувач: ГУК у Волин.обл/Волинська.обл/21081300; рахунок одержувача UA588999980313050149000003001, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); код одержувача (ЄДРПОУ): 38009371.
Після спливу строку, на який відстрочено виконання постанови, у разі не сплати штрафу особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності, постанову звернути до примусового виконання у загальному порядку.
Строк пред`явлення постанови до виконання в частині стягнення штрафу до 16 січня 2027 року. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційну скаргу може бути подано до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Локачинського районного суду О.І. Безп`ятко