Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.01.2026  	Справа №607/23306/25 Провадження №2-а/607/84/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Холяви О.І., секретаря судового засідання Олещук О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Ороновська Ольга Михайлівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, –
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Ороновська О.М., звернувся в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови R12948 від 08 серпня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не отримував особисто/поштою жодної повістки для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних, не володів інформацією про наявність повісток, жодних повідомлень в його поштовій скриньці не було. Відтак йому було невідомо про те, що йому необхідно було з`явитися до ТЦК та СП. Крім того, вказав, що оскільки при розгляді справи 08.08.2025 року ОСОБА_1 присутній не був, поштою постанова не отримана, про дану постанову позивачу стало відомо із матеріалів виконавчого провадження, на підставі чого просить: поновити строк на оскарження постанови, постанову скасувати, а провадження у справі закрити, стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір в розмірі 605,60 грн та витрати на правову допомогу.
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 листопада 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
05.12.2025 відповідач подав до суду відзив, у якому позов не визнав та просив у позові відмовити повністю. Відзив мотивний тим, що на виконання Розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.12.2024 року №34176 групою в складі представників Петриківського старостинського округу (Король В.М.) співробітників Національної поліції (ст. лейтенант поліції Базар В.) проведено оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Зокрема, проведено оповіщення за зареєстроваою/задекларованою адресою проживання позивача: АДРЕСА_1 , про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09:00 год.03.01.2025 року згідно повістки №1582918. Згідно Рапорту в.о. заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , Позивач на вимогу про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уточнення даних, не виконав та не прибув. В зв`язку з цим, зверенення щодо нього було передано до відділення поліції №1 Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області для проведення розшуку як особи, яка вчинила правопорушення за статтею 210 КУпАП. Оскільки на вказану в повістці дату та час позивач не з`явився і про поважність причин неявки не повідомив, в системі «Оберіг» з`явилося повідомлення «Не прибули за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Вказує, що з моменту ігнорування виклику ІНФОРМАЦІЯ_2 до моменту появи даного повідомлення пройшло більше місяця часу. Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_4 дав можливість позивачу добровільно виконати обов`язок щодо явки за викликом ТЦК та СП.
Позивач ОСОБА_1 та його представник– адвокат Ороновська О.М. у судове засідання не з`явились, на адресу суду надійшла заява ОСОБА_2 про розгляд справи за їх відсутності, у якій вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, у поданому відзиві просив проводити його розгляд без його участі.
Згідно з ч.3 ст.252 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає наступне.
Частиною 1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
За змістом ч.1 ст.122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Вирішуючи питання про поновлення ОСОБА_1 строку звернення до суду та перевіряючи доводи позивача щодо поважності пропуску цього строку, суд дійшов висновку, що обставини, викладені у його письмовому клопотанні, з якими останній пов`язує причини пропуску строку звернення до суду є поважними, тому строк підлягає поновленню.
Так, судом встановлено, що згідно постанови ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 R12948 від 08 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.
Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, за результатом вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за повісткою до ТЦК та СП, встановлений абзацом сьомим частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 Ст.210-1 КУпАП
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Статтею 65 Конституції України та ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України постановлено з 24.02.2024 ввести в Україні воєнний стан. У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та такий воєнний стан діє і до теперішнього часу.
За змістом ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.
Відповідно до змісту ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» зняттю з військового обліку призовників у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які досягли 25-річного віку. При цьому взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників.
Згідно копії витягу від 06.08.2025 року, що був долучений до матеріалів позовної заяви, додатку «Резерв+» встановлено, що ОСОБА_1 дані уточнив вчасно, дата уточнення даних 06.08.2025, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , постановою ВЛК від 08.03.2022 року визнаний придатним, має дійсну відстрочку від призову на підставі п.1 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до 07.02.2026року.
Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно ст.235КУпАП розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, є бланкетною нормою, а тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила, за порушення яких особа притягається до адміністративної відповідальності.
Так, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності позивача містить відомості, про порушення вимог абз.7 п.3 ч.1 ст.22, ч.2 ст.26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 
Відповідно ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. 
Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. 
Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до п.41 Порядку призову, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця
Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заперечується сам факт отримання повістки №1582918 та обізнаності про необхідність з`явиться 03.01.2025 року о 09:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
До матеріалів відзиву долучено Акт проведення оповіщення про виклик військовозобов`язаних та призовників, згідно якого відповідно до Розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.12.2024 року №34176 групою в складі представників Петриківського старостинського округу (Король В.М.) співробітників Національної поліції (ст. лейтенант поліції ОСОБА_4 ) проводилися дії щодо оповіщення ОСОБА_1 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно рапорту в.о. заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , ОСОБА_1 вимогу повістки про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уточнення військово-облікових даних не виконав та не прибув. Причини неявки громадянин ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не повідомляв, від отримання повістки відмовився.
Згідно заяви ОСОБА_1 від 08.08.2025 року, копія якої долучена відповідачем до матеріалів відзиву, ОСОБА_1 вказує, що дійсно допустив порушення вимог законодавства у сфері військового обліку, передбаченого ч.3 ст.210, 210-1 КУпАП, визнає факт порушення, не буде оспорювати допущене порушення та згідний на притягнення його до адміністративної відповідальності без його участі.
Відповідно до п.30-2 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ №50 від 16.05.2024 року повістки, сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, можуть: централізовано друкуватися і надсилатися військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення; друкуватися та вручатися військовозобов`язаним та резервістам під час оповіщення у роздрукованому вигляді.
Суд звертає увагу, що проходження позивачем 08.03.2022 року військово-лікарської комісії та наявність бронювання не звільняє ОСОБА_1 від виконання обов`язків, визначених правилами військового обліку, зокрема, від обов`язку з`явитись за повісткою №1582918, згенерованій в системі АІТС «Оберіг» та яка вручалась ОСОБА_1 під час оповіщення у роздрукованому вигляді, відповідно до п.30-2 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ №50 від 16.05.2024 року, від отримання котрої останній відмовився, що підтверджується рапортом в.о. заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 .
Також, оновлення даних не виключає обов`язок громадянина у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з`явитися у зазначені у ній місце та строк, що встановлений в абзаці восьмому частини третьої статті 22 Закону України №3543-XII, яка визначає прямий обов`язок з`явитися до ТЦК на виклик за повісткою без конкретизації, які саме облікові дані потребують уточнення.
При цьому, відповідач мав право викликати позивача для уточнення персональних даних, навіть якщо він раніше оновив частину даних у застосунку «Резерв+» і метою виклику не є безпосередньо проходження медичного огляду. Окрім цього уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів - є достатньою підставою для виклику.
У будь-якому разі незгода позивача з метою виклику, що вказана у повістці, не звільняє його від обов`язку з`явитися на виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та не може бути підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення цього обов`язку.
Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.
Частиною 3 ст.286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Таким чином, проаналізувавши докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що відповідачем позивача притягнуто до відповідальності за всебічного дослідження обставин справи, наявності доказів вчинення адміністративного правопорушення, а відтак підстав для задоволення позовних вимог немає.
Відповідно до ст.139 КАС України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог позивача, відсутність витрат відповідача, розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 72-77, 90, 241-243, 245, 246, 250, 295-297, 371 КАС України, Суд, –
П О С Т А Н О В И В :
поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови R12948 від 08 серпня 2025 року про накладення адміністративного стягнення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє представник – адвокат Ороновська Ольга Михайлівна (вул. Глибока, 26, м. Тернопіль), до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя	О. І. Холява