Справа № 191/3835/25 
Провадження № 1-кп/191/382/25
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючого судді – ОСОБА_1 
за участю секретаря - ОСОБА_2 
прокурора – ОСОБА_3 
обвинуваченого – ОСОБА_4 
захисника – ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025041390000688 від 04.06.2025 стосовно
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Лисичанськ Луганської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого
-10.06.2025 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.296, ст.75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, 
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

29.05.2025 близько 23 год. 50 хв. ОСОБА_4 , проходячи повз території Локомотивного Депо м. Синельникове, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове вул.Гоголя,27, побачив припаркований поруч мопед марки «Lifan» моделі «LF-50» об`ємом двигуна 49 см3, сірого кольору, з номером рами НОМЕР_1 та номером двигуна НОМЕР_2 , без водія та пасажира, який на праві власності належить по 1/3 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 й перебуває у користуванні ОСОБА_6 . У цей час у ОСОБА_4 раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.
Після чого ОСОБА_4 , перебуваючи за вищевказаною адресою, реалізуючи свій раптово виниклий прямий злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, таємно, діючи умисно, переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, достовірно знаючи про відсутність у нього права на даний транспортний засіб, за допомогою зусилля рук та ніг зняв з підніжки мопед марки «Lifan» моделі «LF-50» об`ємом двигуна 49см3, сірого кольору, з номером рами НОМЕР_3 та номером двигуна НОМЕР_2 та впевнившись, що кермо мопеду не замкнуте, відкотив його від вказаного місця до прилеглої території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .
Далі, ОСОБА_4 , сівши за кермом вказаного мопеду марки «Lifan» моделі «LF-50» об`ємом двигуна 49см3, сірого кольору, з номером рами НОМЕР_3 та номером двигуна НОМЕР_2 , за допомогою сили рук, використовуючи при цьому викрутку, шляхом злому ключа запалення привів в дію двигун даного мопеду, після чого здійснив рух та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, чим незаконно заволодів вказаним транспортирним засобом в супереч волі власників.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними злочинними діями здійснив незаконне заволодіння транспортним засобом, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 5 179 гривень 47 копійок.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину так, як вони викладені вище. 
Потерпілий ОСОБА_6 до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.
Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти скороченого судового розгляду, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.
Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду. 
Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину, особу винного, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Так, ОСОБА_4 раніше судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, повністю відшкодував потерпілому завдану шкоду.
Пом`якшуючої обставиною, згідно положень ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття обвинуваченого.
Обставин, що обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено. 
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує положення ст.50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад, закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без його ізоляції від суспільства, а покарання йому має бути призначено в межах інкримінованого йому діяння у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, та з урахуванням вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.06.2025, оскільки саме таке покарання суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне обвинуваченому не обирати.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України. 
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави та експерта.
Керуючись ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати  ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.06.2025, більш суворим покарання, призначеним цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4   покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4  від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Покласти на ОСОБА_4   обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази:
- мопед марки «Lifan» моделі «LF-50» об`ємом двигуна 49см3, сірого кольору залишити у власності потерпілого ОСОБА_6 ;
- липку стрічку зі слідом руки, що знаходиться в спецпакеті №5096726 та дактокарту, що знаходиться в спецпакеті №5096727 зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь експерта ОСОБА_9 (розрахунковий рахунок: IBAN НОМЕР_4 ) процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №1624/25 від 11.06.2025 в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.
Стягнути з  ОСОБА_4 на користь держави (отримувач: ГУК у Дн-кій обл/м.Дніпро/24060300; ЄДРПОУ: 37988155; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); номер рахунку: UA718999980313060115000004587; код бюджетної класифікації: 24060300, Інші надходження) витрати за проведення судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-25/23488-Д від 11.06.2025 в розмірі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) грн.80 коп., та судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-25/27707-АВ від 23.07.2025 в розмірі 7131 (сім тисяч сто тридцять одна) грн. 20 коп.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

  Суддя	  ОСОБА_1