Справа № 420/41646/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2026 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого по справі судді Бжассо Н.В., розглянув в порядку письмового провадження в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Альфа-Грант» до Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Альфа-Грант» до Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України, за результатом розгляду якого позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500110/2025/000162/1 від 29.11.2025 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500110/2025/000397 від 29.11.2025 року.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що надані позивачем для митного оформлення товару документи відповідають вимогам ч. 2 ст. 53 МК України, у повній мірі ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначені саме митної вартості товару, та підтверджують митну вартість товару, задекларовану ПП «ВКФ «АЛЬФА-ГРАНТ» у митних деклараціях ЕМД. Таким чином, документи, подані позивачем, є достатніми та такими, що у своїй сукупності не викликають сумнів у достовірності наданої інформації, відповідності обраного методу визначення митної вартості товарів. З огляду на що, оскаржуване рішення та картка відмови є протиправними та підлягають скасуванню.
Ухвалою суду від 22.12.2025 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
Від представника відповідача надійшов відзив, з огляду на який відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не належать до задоволення. Представник відповідача зазначає, що оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митними деклараціями містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Одеська митниця діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача.
У відповіді на відзив позивач заперечує щодо наведених відповідачем доводів та зазначає, що наведене відповідачем у відзиві не спростовує фактичного порушення відповідачем прав позивача та обставин протиправності дій відповідача наведених у позові.
Представником відповідача надано заперечення на відповідь на відзив.
В запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача наполягає на відсутності підстав для задоволення позовних вимог.
Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.
10.03.2025 року між позивачем ПП «ВКФ «АЛЬФА-ГРАНТ» (покупець) та «ISOPLUS INTERNATIONAL LIMITED» (Продавець) укладено контракт № 09/01-3, відповідно до умов якого, продавець погодився продати, а Покупець погодився купити товар: Сітка скловолокна, виготовлена на заводі ISOPLUS INTERNATIONAL LIMITED y Китаї. Кожне відвантаження буде регламентуватися по проформі-інвойсу на кожну партію товару.
Відповідно до п. 3. даного контракту тип товару, деталі упаковки, ціна тощо будуть визначені за попереднім рахунком. Контрактна валюта - долар США (код валюти 840). В вартість входить: вартість тари, упаковки та маркування.
Відповідно до п. 4. Контракту за цим договором товари поставляються окремими партіями з проформи-інвойсу (відповідно до ІНКОТЕРМС-2010, умови Доставки FOB). Порт відвантаження - порт Китаю.
Відповідно до п. 7. Контракту порядок оплати визначається в інвойсі. Оплата проводиться банківським переказом на рахунок Продавця після отримання Покупцем проформи-рахунку продавця. Платіжне доручення буде надіслано Покупцем Продавцю. Кожна сторона оплачує банківську комісію, що виникла у своїй країні.
З метою здійснення митного оформлення товару поставленого компанією ISOPLUS INTERNATIONAL LIMITED позивачем до Одеської митниці подано митну декларацію № 25UA500110012839U7 від 20.11.2025, відповідно до якої за умовами поставки FOB на митну територію України надійшов товар ПП «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «АЛЬФА-ГРАНТ», а саме: прозорі тканини, митна вартість якого визначена за ціною договору.
Разом з митною декларацією та під час подальших консультацій ПП «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «АЛЬФА-ГРАНТ» надало митному органу пояснення та документи, що підтверджують митну вартість товарів: Пакувальний лист (Packing list) № 2025AVC10 від 26.08.2025; - Рахунок-проформа (Proforma invoice) № 2025AVC10 від 21.07.2025; - Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) 2025AVC10 від 26.08.2025; - Коносамент (Bill of lading) № WMSS25081550 від 29.08.2025; Нвантажувальний документ № 19024 від 18.11.2025 року;- Декларація про походження товару № 2025AVC10 від 26.08.2025; - Статус особи, яка подає митну декларацію № 2; - Банківський платіжний документ, що стосується товару SWIFT від 22.07.2025; - Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 6975 від 14.11.2025; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару - довідка № 1113 від 13.11.2025; - Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 10/03-1 від 10.03.2025; - Договір про надання послуг митного брокера № 1/23-25 від 23.04.2025; - Договір (контракт) про перевезення № 05/08-25 від 25.07.2025; технічний опис; - Копія митної декларації країни відправлення № 020220250000931693 від 27.08.2025 року.
Позивач вважав, що надані документи у повній мірі підтверджували митну вартість товару, базувались на об`єктивних, достовірних, документально підтверджених даних, які підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар.
За результатами митного оформлення відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA500110/2025/000162/1 від 29.11.2025 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500110/2025/000397 від 29.11.2025 року.
В обставинах прийняття Рішення зазначено, що митним органом було проведено аналіз бази даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості оформлених товарів є більшим, ніж заявлено декларантом.
Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості за митною декларацією № 25UA500110012839U7 від 20.11.2025 митним органом встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: 
1) SWIFT-платіж б/н здійснено 22.07.2025, але інвойс № 2025AVC10 датований 26.08.2025, тобто заднім числом, внаслідок чого неможливо перевірити зв`язок платежу з даним інвойсом, що унеможливлює підтвердження митної вартості. 
2) Інвойс від 26.08.2025 № 2025AVC10 містить конкретні моделі та характеристики, експортна декларація від 27.08.2025 №020220250000931693 – лише загальний опис «скловолоконна сітка», неможливо ідентифікувати товар та співвіднести його з інвойсом, що унеможливлює визначення митної вартості. 
3) Інвойс 26.08.2025 № 2025AVC10 використовує рулони/м?, тоді як у декларації КНР вказано лише загальний обсяг без деталізації, неможливо співставити кількість товару між документами, тому митна вартість не підтверджується. 
4)Згідно контракту від 10.03.2025 № 10/03-1 п.6 є обов`язковий перелік документів який надається, але до митного оформлення не було надано сертифікат аналізу, сертифікат якості, сертифікат походження, грузовий маніфест, що суперечить умовам контракту. 
5)Згідно умовам оплати які вказані у проформі-інвойс від 21.07.2025 № 2025AVC10, передоплата здійснюється у розмірі 10148,27 дол.США, але наданому SWIFT б/н оплата була здійснена у розмірі 10193,27 дол.США, що не співпадає з умовами оплати та не унеможливлює визначення митної вартості;
6) Для підтвердження здійснення передоплати за товари декларантом надано копію SWIFT від 22.07.2025. Наданий документ не можуть бути розглянути як документ, що підтверджує митну вартість товарів, оскільки не відповідає вимогам Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», Положення про здійснення операцій із валютними цінностями, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 2, для здійснення платіжної операції з переказу іноземної валюти використовується платіжна інструкція в іноземній валюті, реквізити якої передбачені Положенням про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216
Вказане рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови позивач вважає протиправними.
Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, (далі МКУ), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з ч.1 ст.52 МКУ, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.
За приписами ч.2 ст.52 МКУ, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
З огляду на ч.1 ст.53 МКУ, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Згідно з ч.1 ст.54 МКУ, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до ч.4 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
У відповідності до ч.5 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Згідно з ч.6 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до ч.1 ст.55 МКУ, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Відповідно до ст.57 МКУ, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.58 МКУ, основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. 
Перевіряючи правильність висновків митного органу, судом встановлено наступне.
Щодо зауважень митного органу з приводу дати оформлення інвойсу № 2025AVC10 від 26.08.2025, суд вважає обґрунтованими доводи представника позивача з приводу того, що інвойс оформлюється контрагентом позивача та допущення помилки у зазначенні дати оформлення не впливає на числові показники митної вартості товару.
Так само, суд вважає безпідставними зауваження відповідача до митної декларації країни відправлення, оскільки вказана декларація оформлена контрагентом позивача та не є документом, який передбачений ч.2 ст.53 Митного кодексу України, тобто обов`язковим для підтвердження митної вартості товару.
Щодо доводів відповідача про ненадання позивачем всіх документів, що визначені п. 6 контракту від 10.03.2025 № 10/03-1, суд зазначає, що позивач надав відповідачу всі документи, що передбачені нормами Митного кодексу України, а умови Контракту стосуються господарських взаємовідносин між продавцем і покупцем, та зазначені документи не впливають на числові показники митної вартості товару.
Суд встановив, що пунктом 7 Контракту передбачено умови оплати товару: Порядок оплати визначається в інвойсі. Оплата проводиться банківським переказом на рахунок Продавця після отримання Покупцем проформи-рахунку Продавця. Платіжне доручення буде надіслане Покупцем Продавцю. Кожна сторона оплачує банківську комісію, що виникла у своїй країні. 
Таким чином, сторони погодили умови оплати за товар у рахунку-фактурі (Commercial invoice) №2025AVC10 від 26.08.2025, які були здійснені позивачем в повному обсязі, що підтверджується платіжними інструкціями №345 від 22.07.2024, №380 від 16.10.2025, які були надані до митного оформлення. 
Відтак, позивачем дотримано погоджені сторонами умови оплати і підтверджено виконання п. 7 Контракту. 
Відповідач не довів обставини, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору.
Таким чином, суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.
Оцінюючи надані декларантом до митного оформлення документи та додаткові пояснення на підтвердження заявленої митної вартості товару суд дійшов висновку, що такі документи є достатніми для підтвердження заявленої товариством митної вартості декларованого товару за основним методом.
Митний орган в оскаржуваних рішеннях не навів жодних пояснень чи розрахунків щодо здійснених коригувань, а також детальної інформації про товари, які було використано в якості джерела інформації, про числові значення митної вартості таких товарів, умови поставки, країну походження, фактурну вартість, діапазон декларованих цін за ідентичні чи подібні товари тощо. Тому зазначення лише номеру та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, без будь-якого обґрунтування її вибору, без пояснення критеріїв відбору, а також докладної інформації щодо номенклатури, характеристик товару, умов поставки тощо не підтверджує обґрунтованість визначеної відповідачем митної вартості товару та свідчить про безпідставність оскарженого рішення.
З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що встановлені відповідачем недоліки щодо розбіжностей у документах, що були надані позивачем є безпідставними та, відповідно, рішення про коригування митної вартості та картка відмови, що прийняті на підставі встановлених відповідачем розбіжностей є таким, що належать до скасування.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин
Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З урахуванням викладеного, суд робить висновок про обґрунтованість позовних вимог Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «АЛЬФА-ГРАНТ» та наявності підстав для задоволення позову.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Судом встановлено, що за звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 7790,02 грн., який має бути стягнутий з відповідача на користь позивача.
Також, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.
Таким чином, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 2150,00 грн. понесених витрат на переклад документів, що надані у якості доказів у справі.
Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 205, 243, 245, 246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Задовольнити адміністративний позов Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Альфа-Грант» до Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості.
Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500110/2025/000162/1 від 29.11.2025 року.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500110/2025/000397 від 29.11.2025 року.
Стягнути з Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Альфа-Грант» судові витрати в розмірі 9940,02 грн.
Відповідно до ст.255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Позивач – Приватне підприємство «Виробничо-комерційна фірма «Альфа-Грант» (Французький бульвар, 22, корп.. 3, прим. 8Н, м. Одеса, 65015, код ЄДРПОУ: 36344509) .
Відповідач - Одеська митниця, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21а, м. Одеса, Одеська обл., 65078, код ЄДРПОУ 44005631).
Повний текст рішення складений та підписаний судом 05.03.2026 року.

Суддя Н.В. Бжассо