Номер провадження: 22-ц/813/2918/26 
Справа № 521/11519/24
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2026 року м. Одеса 

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Погорєлова С.О., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Венжик Л.С.,
за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:
представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,
переглянувши справу №521/11519/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання дитини за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2024 року у складі судді Михайлюка О.А., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 18 липня 2024 року до суду з вищеназваним позовом, просив на підставі погіршення матеріального стану як платника аліментів розмір аліментів, що стягуються на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, рівній 15000,00 грн., зменшити та стягувати на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі, рівній 5000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (т.1 а.с.1-5). 
Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 22 липня 2024 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.55). 
Відповідач ОСОБА_3 відзив не подала, до суду не з`явилась.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2024 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, позов задоволено частково; розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, рівній 15000,00 грн., зменшено та вирішено стягувати на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі, рівній 8000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (т.1 а.с.77-79).
Висновок суду мотивовано тим, що на час розгляду справи апеляційним судом у 2020 році ОСОБА_1 працював за кордоном та мав дохід 10690 доларів США на місяць. З 22 квітня 2022 року ОСОБА_1 перебуває в Україні, за фахом моряка не працевлаштований, доходи суттєво зменшилися.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2025 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (т.1 а.с.187).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30 травня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення суду.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (т.2 а.с.36-38).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у наступному. ОСОБА_1 звертався з позовом про зменшення розміру аліментів у 2022 року фактично з тих самих підстав, у позові йому було відмовлено. Обставини у справі, що переглядається, не є новими, тому встановлені у справі №521/10075/22 обставини відмови у позові про зміну розміру аліментів в силу преюдиційності не підлягають доказуванню у даній справі. До того ж суд мав би закрити провадження у справі по пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України. По суті вимог сімейний стан ОСОБА_1 не змінився, син ОСОБА_6 народився у 2007 році, тобто до ухвалення першого рішення про стягнення аліментів. Знаходження на утриманні матері похилого віку також не підлягає прийняттю до уваги, так як ця обставина існувала. За фахом ОСОБА_1 є моряком, доказів неможливості працевлаштування за професією не надано, має можливість виїхати за кордон і там працевлаштуватися на роботу на морських суднах.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 заперечила щодо змісту і вимог апеляційної скарги. ОСОБА_1 від обов`язку утримувати дитину ніколи не відмовлявся. Прав батька ОСОБА_3 його фактично позбавила, оскільки без його згоди вивезла сина до АР Крим і не дозволяє спілкуватися, через воєнний стан поїхати до сина не може. У період шлюбу ОСОБА_3 не була обмежена у коштах, після розлучення у 2016 році власне сама розпорядилася досить значними грошовими коштами (забрала), яких більш ніж достатньо для утримання дитини. ОСОБА_3 володіла двома квартирами у м. Одесі, транспортним засобом, які були придбані на зароблені ним кошти. Про звернення до суду з позовом про стягнення аліментів йому не було відомо, так як перебував у рейсі, ОСОБА_3 тоді приховала від суду наявність у ОСОБА_1 ще одного сина, 2007 року народження, та матері похилого віку. З лютого 2022 року втратив заробітки (доходи), проживає на збереження, наявне у ОСОБА_1 майна придбано раніше, за останні п`ять років нічого дороговартісного не купував. Вільно виїхати за кордон для працевлаштування не може та й не зобов`язаний. Аліменти у розмірі 15000,00 грн. не є потребами дитини, а є потребами ОСОБА_3 , які він не зобов`язаний задовольняти. Визначений судом розмір аліментів у 8000,00 грн. значно перевищує мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину та фактично дорівнює середньому заробітку в країні, що, з урахуванням обов`язку матері також утримувати дитину, є цілком достатнім (т.2 а.с.43-46).
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , 1969 року народження, та ОСОБА_3 , 1976 року народження, зареєстрували шлюб 24 липня 2010 року, шлюб розірвано рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2016 року у справі №520/12078/16-ц.
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Одеського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року у справі №520/10067/19 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі, рівній 15000 грн. 00 коп., щомісячно починаючи з дня звернення до суду до повноліття дитини.
ОСОБА_1 є також батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Розмір аліментів у 15000,00 грн. було визначено виходячи з доходів ОСОБА_1 від роботи моряком на суднах іноземних судновласників.
Про наявність у ОСОБА_7 старшої дитини, матері похилого віку у судових рішеннях у справі №520/10067/19 не вказано.
Зміна розміру аліментів передбачена статтею 192 СК України, частиною 1 даної статті визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або стягувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Позов про зміну розміру аліментів подано платником аліментів, який просив зменшити визначений рішенням суду розмір аліментів з 15000,00 грн. до 5000,00 грн. з підстав зміни його матеріального стану (в силу віку, здоров`я, воєнного стану тощо не працює за фахом моряком, доходів для сплати аліментів у раніше визначеному розмірі не має).
На підтвердження зміни матеріального стану надано докази відсутності роботи за фахом з лютого 2022 року, не придбання вартісного нерухомого та рухомого майна, перебування в Україні, відсутність офіційного працевлаштування, рух коштів по банківських рахунках тощо). 
В силу визначеного статтею 81 ЦПК України обов`язку доказування та подання доказів кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази мають бути належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності достатніми для висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Первісно розмір аліментів 15000,00 грн. було присуджено з огляду на підтверджені доходи від роботи на суднах іноземних судновласників.
ОСОБА_1 на підтвердження зміни свого матеріального стану, який не надає йому можливості надалі сплачувати аліменти у розмірі 15000,00 грн., надав докази. Натомість ОСОБА_3 , заперечуючи проти вимог, не довела наявність у ОСОБА_1 доходів, які б надавали йому можливість і надалі сплачувати аліменти у розмірі 15000,00 грн.
Доказування заробітку (доходу), рівно як і можливості мати такий не може ґрунтуватися на припущеннях. Належні та допустимі докази, як то відомості про працевлаштування та задекларовані доходи після 2022 року та на час звернення у 2024 році до суду, не надано.
Обов`язок утримувати дитину є рівним обов`язком як батька так і матері дитини.
Розмір аліментів у 8000,00 грн. з батька при такому ж розмірі утримання з боку матері відповідатиме положенням частини 2 статті 182 СК України. 
Чинне законодавство не забороняє платнику аліментів повторно звертатися до суду з вимогами про зміну розміру аліментів. 
Посилання відповідача на судове рішення про відмову в позові про зміну розміру аліментів як на підставу для відмови у задоволенні вимог про зміну розміру аліментів у даній справі суперечить передбаченому статтею 192 СК України праву.
Правові підстави для скасування рішення суду відсутні.
В судовому засіданні 05 березня 2025 року апеляційний суд закінчив з`ясування обставин і перевірку їх доказами, надав учасникам справи можливість виступити у судових дебатах та перейшов до стадії ухвалення судового рішення за результатами апеляційного провадження; проголошення судового рішення відкладено на 17 березня 2026 року.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання дитини – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. 
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повну постанову складено 17 березня 2026 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді С.О.Погорєлова 

Є.С.Сєвєрова