Справа № 159/405/26
Провадження № 2/159/1040/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Смалюха Р.Я., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:
ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс» (далі – позивач або кредитор або позикодавець) звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 (далі – відповідач або позичальник або боржник або ОСОБА_1 ) в якому просить стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором № 544365726 від 28.12.2021(далі – кредитний договір) у розмірі 27765,65 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.12.2021 між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем у електронній формі було укладено договір кредитної лінії № 544365726. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового ідентифікатора MNV539QU відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов кредитного договору відповідачу на умовах строковості, зворотності та платності було надано кредит у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки. Відповідно до умов кредитного договору, відповідачу надано кредит у розмірі 29900,00 грн шляхом перерахування через банк-провайдер. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 27765,65 грн, з яких: 22139,85 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5625,80 грн - заборгованість за відсотками.
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 544365726 від 28.12.2021.
30.10.2023 ТОВ «Таліон плюс» відступило право вимоги за кредитним договором до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», відповідно до умов договору факторингу № 30/1023-01.
11.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем уклади договір факторингу № 11/07/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «Ейс» набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 544365726 від 28.12.2021.
Станом на день формування позовної заяви у позичальника існує заборгованість за кредитним договором у розмірі 27765,65 грн, яка складається з 22139,85 грн заборгованості за тілом кредиту та 5625,80 грн заборгованості за процентами.
Оскільки на даний час відповідач заборгованість не погасив, керуючись статями 11, 16, 526, 525, 530, 625, 610, 626, 628, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), позивач просить стягнути борг у судовому порядку.
Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати, у тому числі витрати на правову допомогу.
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Ухвалою судді від 02.02.2029 позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано десятиденний строк для усунення недоліків.
У встановлений ухвалою суду строк позивач усунув недоліки позовної заяви, тому ухвалою від 11.02.2026 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд (формування та зберігання) справи вирішив здійснювати у змішаній (паперовій та електронній) формі, задовольнив клопотання позивача та витребував в АТ «Ощадбанк» письмові докази, які містять банківську таємницю.
03.03.2026 до суду надійшли з АТ «Ощадбанк» витребувані судом докази.
До суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення R068062632767 про вручення поштового відправлення, яким відповідачу повідомлялась про розгляд справи та копію позовної заяви з додатками було вручено «особисто».
Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) відповідач вважається належним чином повідомленим про час, місце і дату судового розгляду.
Про розгляд справи судом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивач та відповідач повідомлені у спосіб передбачений Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів звукозапису не проводилася.
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи суд встановив такі обставини.
28.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем уклали договір кредитної лінії № 544365726 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора «MNV539QU». Зокрема, 28.12.2021 17:21:52 год. відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору, ця обставина підтверджується довідкою сформованою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», у якій зазначений одноразовий ідентифікатор «MNV539QU», номер телефону відповідача, його РНОКПП, номер паспорта, електронна адреса, адреса проживання.
Відповідно до п. 1.1 договору, за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 29900,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику.
Відповідно до п. 1.3 договору, Кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 5500,00 грн одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 27.01.2022. 
Кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі – Дисконтний період), а саме до 27.01.2022. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором (п.1.7).
Сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. Договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк надання Кредитної лінії може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена (п. 1.8)
Згідно п. 1.9.1 договору, виключно на період строку, визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою 0,57% від суми кредиту за кожний день користування ним.
За умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою, що становить 1,89 % в день від суми Кредиту за кожний день користування ним (п.1.9.2). 
Якщо Позичальник користуватиметься Кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 2,10% в день від суми кредиту за кожний день користування ним (1.9.3.).
Сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії Кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) щоразу на один день, якщо не надійде повне погашення кредитної заборгованості, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду. З наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 2,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним (п. 1.12, 1.12.1, 1.12.2). 
У Паспорті споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору № 544365726 від 28.12.2021, який підписаний відповідачем 28.12.2021 одноразовим ідентифікатором «MNV539QU» разом з кредитним договором, зазначені умови кредитування аналогічні тим, що й в кредитному договорі.

В заявці на отримання грошових коштів в кредит від 28.12.2021 зазначені прізвище, ім`я, по батькові відповідача, його дата народження, номер телефону, номер паспорта, дата і орган його видачі, РНОКПП, адреса проживання та реєстрації, номер банківської картки НОМЕР_1 .

Відповіддю АТ «Ощадбанк» від 25.02.2026, довідками ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», меморіальними ордерами від 30.12.2021, 01.01.2022, 12.01.2022, 27.01.2022, 10.02.2022, 25.02.2022, що надані АТ «Ощадбанк», підтверджується отримання відповідачем коштів, в розмірі: 5500,00 грн - 30.12.2021, 6000,00 грн - 01.01.2022, 8000,00 грн - 12.01.2022, 19683,00 грн - 27.01.2022, 12000,00 грн - 10.02.2022,12000,00 грн - 25.02.2022.

З розрахунку кредитної заборгованості здійсненого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», наданого позивачем, видно, що відповідач отримав кредитні кошти в загальном розмірі 63183,00 грн: 28.12.2021 - 5 500 грн, 30.12.2021 - 6 000 грн, 10.01.2022 - 8 000 грн, 25.01.2022 - 19 683 грн, 08.02.2022 - 12 000 грн, 23.02.2022 - 12 000 грн. 
Відповідачу за період з 28.12.2021 по 05.05.2021 було нараховано процентів на суму 9690,65 грн.
Загальний розмір отриманого кредиту та нарахованих процентів склав 72873,65 грн (63183,00 грн + 9690,65).
Також з розрахунку видно, що останній здійснив оплату за кредитним договором на загальну суму 72873,65 грн: 
- 28.12.2021: 648,65 грн + 31,35 грн = 680,00 грн;
- 10.01.2022: 8 634,55 грн + 815,45 грн = 9 450,00 грн;
- 25.01.2022: 19 414,21 грн + 985,79 грн = 20 400,00 грн;
- 26.01.2022: 500,00 грн;
- 14.02.2022: 9 485,14 грн + 4 814,86 грн = 14 300,00 грн;
- 23.02.2022: 2 360,60 грн + 2 589,40 грн = 4 950,00 грн;
У розрахунку зазначено, що 05.05.2022 у відповідача існувала заборгованість по тілу кредиту в розмір 22 139,85 грн та процентів в розмірі 453,80 грн

У розрахунку заборгованості за кредитним договором зо здійснений ТОВ «Таліон Плюс», який наданий позивачем до позову зазначено, що 05.05.2022 відповідачу надано кредит в розмірі 22139,85 грн.
У період з 05.05.2022 по 22.06.2022 у відповідача існувала заборгованість по тілу кредиту в розмірі 22139,85 грн та 5625,80 процентів.

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (далі Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (далі — Фактор) укладено Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1.
Відповідно до п. 4.1 договору, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному Додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги.
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022 за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до відповідача за договір № 544365726 від 28.12.2021 розмірі 22593,65 грн., порядковий номер 47833.

30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (Фактор) укладено Договір факторингу № 30/1023-01.
Згідно з умов цього договору, Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п. 2.1).
Права вимоги за цим договором факторингу переходять з моменту підписання сторонами Реєстру прав вимоги по формі встановленій у відповідному Додатку (п. 4.1).
Згідно з платіжної інструкції № 749, 30.11.2023 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» сплатило на користь ТОВ «Таліон Плюс» кошти в сумі 3139070,13 грн. згідно договору факторингу № № 30/1023–01 від 30.10.2023 та Реєстру прав вимоги №1 від 30.10.2023.
ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання Договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги № 1 від 30.10.2023 до Договору факторингу, за яким до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 544365726 від 28.12.2021 у розмірі 27765,65 грн., порядковий номер у реєстрі 1943.

11.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладений договір факторингу № 11/07/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступило позивачу за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача.
Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі Реєстру боржників згідно з Додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги (п. 1.2).
Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 14.07.2025 за Договором факторингу № 11/07/25-Е від 11.07.2025, клієнт передав за фактор прийняв Реєстр боржників в кількості 55036, на суму 996505058,33 грн.
Згідно з Реєстру боржників до договору факторингу№ 11/07/25-Е від 11.07.2025, ТОВ «ФК «Ейс» набуло права грошової вимоги до відповідача за договір № 544365726 від 28.12.2021 в розмірі 27 765,65 грн, порядковий номер 28279.

Розглянувши та оцінивши подані учасниками справи обґрунтування та заперечення позовних вимог, пояснення та докази, суд дійшов висновку, що спір у справі виник у сфері договірних правовідносин, а саме щодо виконання грошових зобов`язань за кредитним договором.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
У справі № 561/77/19 від 16.12.2020 р. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив: «Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України.) Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі».
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 р. у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 р. у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 р. у справі №127/33824/19. 
Згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» в редакції на момент укладення кредитного договору, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Кредитний договір № 544365726 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «MNV539QU» , який був власноручно введений відповідачем для електронного підпису. Зазначений підпис підтверджує, що відповідач ознайомився та погодився з усіма умовами договору, паспортом кредиту. Отже, сторони погодили усі істотні умови та уклали в належній формі кредитний договір.

Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 р. дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами».
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Отже, відповідач за допомогою електронних засобів, доступ до яких був отриманий ним особисто і за власною ініціативою, ознайомився з усіма умовами кредитного договору, в тому числі з паспортом споживчого кредиту, правилами надання грошових послуг в позику мав достатньо часу і можливостей для такого ознайомлення, погодив ці умови, а отже, взяв на себе передбачені договором зобов`язання.

Згідно з частинами 1, 3 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. 
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. 
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу).
Як вище встановив суд, на виконання умов договорів факторингу сторони підписали реєстри прав вимоги, та Акт приймання-передачі реєстру боржників, отже позивач, набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 544365726 від 28.12.2021.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. 
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
Відповіддю АТ «Ощадбанк» від 25.02.2026, довідками ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», меморіальними ордерами від 30.12.2021, 01.01.2022, 12.01.2022, 27.01.2022, 10.02.2022, 25.02.2022, що надані АТ «Ощадбанк», підтверджується отримання відповідачем коштів, в розмірі: 5500,00 грн - 30.12.2021, 6000,00 грн - 01.01.2022, 8000,00 грн - 12.01.2022, 19683,00 грн - 27.01.2022, 12000,00 грн - 10.02.2022,12000,00 грн - 25.02.2022.
Відповідно до умов кредитного договору строк повернення кредитних коштів настав.
У матеріалах справи відсутня інформація, що відповідач повернув тіло кредиту у повному розмірі.
Контррозрахунку заборгованості відповідач не надав.
Отже, суд дійшов висновку, що станом на день звернення з позовом кредитні кошти в повному розмірі не повернуто, а тому, дослідивши надані позивачем розрахунки заборгованості, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми кредиту в розмірі 22139,85 грн є підставною.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
З наданого позивачем розрахунку видно, що за період дії кредитного договору відповідачу було нараховано процентів на загальну суму 14861,85 грн 
Відповідач частково сплатив процент в розмірі 9236,85 грн.
Відтак заборгованість по процентах складає 5625,00 грн.
Відповідач не надав контррозрахунку заборгованості за процентами.
Суд погоджується із проведеним розрахунком позивача, а тому дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача процентів в розмірі 5625,00 грн нарахованих за період дії кредитного договору є підставною.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а аза відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України).

Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище, керуючись внутрішнім переконанням суд дійшов висновку про те, що відповідач порушив умови кредитного договору щодо погашення процентів та тіла кредиту, а тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором належить задовольнити повністю стягнувши з відповідача на користь позивача 27765,65 грн з яких: 22139,85 грн суми виданого кредиту та 5625,80 грн нарахованих процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд задовольняє позову у повному розмірі, то з відповідача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
Крім того, у позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав копію договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 укладений з АО «Соломко та Партнери»; додаткову угоду від 01.09.2025 № 25770923596 до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, відповідно до якої позивач уповноважив адвокатське бюро надавати йому правову допомогу, зокрема у справі за кредитним договором відповідача; копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Соломко О.В.
Витрати на професійну правничу допомогу складаються:
- вивчення матеріалів справи: 2 год – 1000,00 грн;
- складання позовної заяви: 2 год – 5000,00 грн;
- підготовка адвокатського запиту: 1 год – 500,00 грн;
- підготовка клопотань: 1 год – 500,00 грн.;
Суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі 904/4507/18.
На переконання суду не були необхідними витрати пов`язані із зверненням адвоката з адвокатським запитом до банку про надання йому інформації про зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача, оскільки така інформація є банківською таємницею відповідно до ст. 60 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» і її розголошення на запит адвоката не передбачено, чого адвокат не міг не знати. Тому, понесення таких витрат не було необхідним у цій справі.
У зв`язку з чим розмір витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає до розподілу необхідно зменшити на розмір понесених витрат на складання адвокатського запиту – 500, 00 грн.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2024 року у справі № 227/2301/21 містяться правові висновки, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку з розглядом конкретної справи.
Відповідач не ставив під сумнів співмірність та обґрунтованість понесених позивачем витрат на правничу допомогу, а суд самостійно позбавлений можливості здійснювати зменшення розміру витрат без відповідної заяви учасника справи.
Отже, суд дійшов висновку, що позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу у цій справі в розмірі 6500,00 грн (7000,00 грн – 500,00 грн), які підлягають до розподілу.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд враховує положення частини другої статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, оскільки суд вирішив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 6500,00 грн.

Керуючись статтями 12, 76-81, 141, 247, 262-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за договором кредитної лінії № 544365726 від 28.12.2021 у розмірі 27765,65грн, з яких:
- 22139,85 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту;
- 5625,80 грн. нарахованих за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» судовий збір у сумі 2662,40 грн та 6500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Копію рішення направити сторонам у справі.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:
Позивач – Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (02090, м. Київ, вул. Юрія Поправки, 6, кабінет 13, ЄДРПОУ 42986956);
Відповідач – ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Повне судове рішення складене 20.04.2026.

Головуючий Р.Я. Смалюх