ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 699/1022/24 Суддя (судді) суду 1-ї інст.: 
Літвінова Г.М.

ПОСТАНОВА
Іменем України

07 квітня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача Сорочка Є.О.,
суддів Єгорової Н.М., 
Коротких А.Ю., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 16.12.2025 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області, за участю третьої особи - Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління» про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову, винесену заступником начальника Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області - начальником відділу контролю у галузі освіти, науки спорту та інформації Довганюк О.А. від 13.06.2024 № 23-44/2024 відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 164-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) у вигляді штрафу у розмірі 255 грн, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.
Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області у задоволенні позову відмовлено.
Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що притягнення позивача до відповідальності є неправомірним.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що за результатами проведення Управлінням Північного офісу Держаудитслужби ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління» за період часу з 01.01.2021 до 31.01.2023 складено Акт від 30.04.2024 за № 08-31/03 на 144 аркушах, який підписано керівником підприємства ОСОБА_2 та головним бухгалтером ОСОБА_1 із запереченнями.
Листом Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області від 06.06.2024 № 262308-14/2184-2024 повідомлено КП «ВЖ РЕУ» про те, що ревізією встановлено фінансові порушення на загальну суму 5 393 944,42 грн (усунуто - 3 759,67 грн), з них операцій, проведених з порушенням чинного законодавства, що призвели до втрат, на суму 5 251 744,42 грн (усунуто - 3 759,67 грн), інших порушень фінансової дисципліни на суму 142 200,00 грн (не усунуто), щодо яких Управління вимагало вжити визначені ним заходи, про що прозвітувати.
Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області своїми листами від 06.06.2024 повідомило про результати ревізії КП «ВЖ РЕУ» низку державних установ, а саме: Управління інспекційної діяльності у Черкаській області ЦМУ Державної служби з питань праці, Управління СБУ в Черкаській області, Територіальне управління ДБР, розташоване у місті Києві, Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, Черкаську обласну прокуратуру та Бюро економічної безпеки України.
КП «ВЖ РЕУ», не погоджуючись зі змістом окремих висновків ревізійної групи, подало заперечення до Акта ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Підприємства від 30.04.2024 за № 08-31/03.
Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області надало висновок щодо розгляду заперечень, який листом від 31.05.2024 № 262308-14/2112-2024 був направлений КП «ВЖ РЕУ».
Неврахування заперечень до Акта ревізії КП «ВЖ РЕУ» оскаржило до суду. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15.08.2024 по справі №580/5844/24, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.04.2025, було відмовлено у задоволенні позову Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління» до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
05.06.2024 за участю головного державного аудитора відділу контролю в галузі оборони, в правоохоронних органах та органах влади Управління - О.Тищенко (керівника ревізійної групи) відносно головного бухгалтера КП «ВЖ РЕУ» ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення № 23-58/2024 про нібито вчинення позивачкою адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП.
Розгляд вказаного протоколу було призначено на 13.06.2024 у м. Черкаси по вул. Смілянська, 120/1 каб. 409. 
Постановою відповідача позивачку як головного бухгалтера Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління» визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП та притягнуто її до адміністративної відповідальності шляхом накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом. 
Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, у суді довів правомірність свого рішення, та надав суду достатньо доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164-2 КУпАП.
При цьому, суд вказав, що організація належного ведення бухгалтерського обліку є безперервним постійним процесом протягом здійснення діяльності підприємством, як і необхідність забезпечення достовірності фінансової звітності, а тому виявлені порушення є триваючими. У зв`язку із цим, суд дійшов висновку, що адміністративне стягнення на позивачку накладено в межах двомісячного строку, встановленого частиною першою ст. 38 КУпАП.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Згідно статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність .
Як зазначалося, оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164-2 КУпАП у зв`язку із порушенням частини сьомої статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, статті 108 Кодексу законів про працю України, пунктів 2, 3 статті 3-1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР та Додатку 5 до Колективного договору, Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 №291.
Відповідно до частини першої статті 164-2 КУпАП приховування в обліку валютних та інших доходів, непродуктивних витрат і збитків, відсутність бухгалтерського обліку або ведення його з порушенням установленого порядку, внесення неправдивих даних до фінансової звітності, неподання фінансової звітності, несвоєчасне або неякісне проведення інвентаризацій грошових коштів і матеріальних цінностей, несвоєчасне подання на розгляд, погодження або затвердження річного фінансового плану підприємства державного сектору економіки та звіту про його виконання, перешкоджання працівникам органу державного фінансового контролю у проведенні ревізій та перевірок, невжиття заходів по відшкодуванню з винних осіб збитків від недостач, розтрат, крадіжок і безгосподарності - тягнуть за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Колегія суддів наголошує, що оскаржувана постанова не містить посилань на приписи Додатку 5 до Колективного договору, Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 №291, які були порушені позивачем.
Відповідно до частини сьомої статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» головний бухгалтер або особа, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства:
- забезпечує дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності;
- організує контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій;
- бере участь в оформленні матеріалів, пов`язаних з нестачею та відшкодуванням втрат від нестачі, крадіжки і псування активів підприємства;
- забезпечує перевірку стану бухгалтерського обліку у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах підприємства;
- подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.
Головним бухгалтером підприємства, що становить суспільний інтерес, може бути призначена особа, яка має повну вищу економічну освіту, стаж роботи у сфері фінансів, бухгалтерського обліку та оподаткування не менше трьох років, не має непогашеної або незнятої судимості за вчинення кримінального правопорушення проти власності та у сфері господарської діяльності.
Інші вимоги до головного бухгалтера підприємства, що становить суспільний інтерес, можуть бути визначені законом.
Згідно статті 108 Кодексу законів про працю України робота у нічний час (стаття 54) оплачується у підвищеному розмірі, встановлюваному генеральною, галузевою (регіональною) угодами та колективним договором, але не нижче 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час.
Відповідно до частин другої, третьої статті 3-1 Закону України «Про оплату праці» при обчисленні розміру заробітної плати працівника для забезпечення її мінімального розміру не враховуються доплати за роботу в несприятливих умовах праці та підвищеного ризику для здоров`я, за роботу в нічний та надурочний час, роз`їзний характер робіт, премії до святкових і ювілейних дат.
Якщо нарахована заробітна плата працівника, який виконав місячну норму праці, є нижчою за законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, роботодавець проводить доплату до рівня мінімальної заробітної плати, яка виплачується щомісячно одночасно з виплатою заробітної плати.
Приймаючи оскаржувану постанову, відповідач вказував про незабезпечення на підприємстві встановлених єдиних методичних засад бухгалтерського обліку, а саме в періоді з 01.01.2021 по 31.12.2023 не вівся аналітичний облік за рахунком 23 «Виробництво» за видами виробництв, за статтями витрат і видами або групами продукції, що виробляється; облік та узагальнення інформації про наявність та рух коштів цільового фінансування та цільових надходжень (асигнувань з бюджету на реалізацію заходів за програмами) ведеться на субрахунках рахунку 36 «Розрахунки з покупцями та замовниками», а не на 48 «Цільове фінансування і цільові надходження»; нарахування доплати сторожам КП «ВЖ РЕУ» за кожну годину роботи в нічний час здійснювалось не від годинної тарифної ставки (посадового окладу), а від мінімальної заробітної плати, що призвело до зайвого нарахування та виплати заробітної плати сторожам протягом 2021-2023 років на загальну суму 48 909,20 грн та, як наслідок, зайво проведено нарахування на заробітну плату та перерахування єдиного соціального внеску на суму 7 709,20 грн, що також призвело до завищення розрахунку середньої заробітної плати при обчисленні оплати праці за час відпусток на суму 2 938,64 грн, як наслідок зайво нараховано на заробітну плату єдиний соціальний внесок в сумі 459,98 грн, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) КП «ВЖ РЕУ» на загальну суму 60 017,02 грн, чим допущено ведення i бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку.
Ключовим у цій справі є питання віднесення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164-2 КУпАП до триваючого правопорушення чи правопорушення, що носить разовий характер.
Так, правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Правова процедура встановлює чітку послідовність дій із зазначенням способів та методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності.
Колегія суддів наголошує, що встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права, є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.
Частиною сьомою статті 8 Закону №996-XIV, порушення якої ставиться позивачці в вину, передбачено, що головний бухгалтер або особа, на яку покладено ведення бухгалтерського обліку підприємства (далі - бухгалтер): забезпечує дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності; організує контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій; бере участь в оформленні матеріалів, пов`язаних з нестачею та відшкодуванням втрат від нестачі, крадіжки і псування активів підприємства; забезпечує перевірку стану бухгалтерського обліку у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах підприємства; подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», інформацію центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.
Так, за приписами статті 164-2 КУпАП внесення неправдивих даних до фінансової звітності тягне за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Водночас частиною першою статті 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Тобто приписами статті 38 КУпАП встановлено строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративних стягнень.
Згідно з пунктом 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
Як вбачається зі змісту статті 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.
КУпАП не містить визначення поняття «триваюче правопорушення». Проте, як зазначено у листі Міністерства юстиції України від 02.08.2013 року № 6802-0-4-13/11, в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.
Триваючими адміністративними правопорушеннями є такі правопорушення, що пов`язані тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою, припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу.
Суть порушень, про які вказує відповідач, стосується невнесення певних даних у бухгалтерські рахунки, внесення даних у невірні бухгалтерські рахунки, неправильне нарахування працівникам заробітної плати та єдиного внеску.
Відтак, вказані порушення характеризуються вчиненням одноразових дій у певний час та є закінченими в момент внесення відповідних даних у рахунки, а також у момент нарахування й виплати відповідних коштів.
Тому зазначені порушення не можна вважати триваючими, а отже, адміністративне стягнення за їх вчинення може бути накладене не пізніше як через два місяці з дня його вчинення.
Правова позиція щодо застосування норм права у аналогічних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №638/13927/16-а, від 26.02.2020 у справі №554/1526/17, від 28.04.2021 у справі №638/13925/16-а.
У справі, що розглядається, позивача притягнуто до відповідальності за порушення, що вчинені у період з 01.01.2021 по 31.12.2023. Тобто, обставини зазначених правопорушень були безумовно припинені 31.12.2023. Однак оскаржувану постанову прийнято лише 13.06.2024.
За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, колегія суддів приходить до висновку про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності поза межами строків, встановлених статтею 38 КУпАП.
Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов задоволенню.
Керуючись статтями 34, 243, 311, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 16.12.2025 та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області, за участю третьої особи - Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління» про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову, винесену заступником начальника Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області - начальником відділу контролю у галузі освіти, науки спорту та інформації Довганюк О.А. від 13.06.2024 № 23-44/2024 відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 164-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 164-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Єгорова 

Суддя А.Ю. Коротких