Справа №165/752/26
Провадження №3/165/413/26 

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року м. Нововолинськ

Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Василюк А.В., розглянувши справи, які надійшли від Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,
за ч.3, ч.4 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення 

встановив:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВБА №206855 від 26 лютого 2026 року зазначено, що приблизно о 10 год. 45 хв. 04 жовтня 2021 року ОСОБА_1 вчинив дрібну крадіжку, а саме, перебуваючи у магазині «Копійочка», що за адресою вул. Винниченка, буд.2 у м. Нововолинську, викрав зарядний пристрій вартістю 209 грн. 33 коп., зарядний пристрій вартістю 138 грн. та навушники вартістю 84 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.51 КУпАП, оскільки протягом року піддавався адміністративному стягненню за аналогічне правопорушення.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВБА №206856 від 26 лютого 2026 року зазначено, що о 19 год. 08 хв. 01 грудня 2021 року ОСОБА_1 вчинив дрібну крадіжку, а саме, перебуваючи у магазині «Сім-23», що за адресою проспект Перемоги, буд.2а у м. Нововолинську, викрав з полиці магазину продукти харчування на загальну суму 304 грн. 25 коп., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.51 КУпАП, оскільки протягом року піддавався адміністративному стягненню за аналогічне правопорушення.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВБА №206825 від 06 березня 2026 року зазначено, що о 22 год. 40 хв. 03 лютого 2026 року ОСОБА_1 вчинив дрібну крадіжку, а саме, перебуваючи у магазині «Сім-23», що за адресою бульвар Шевченка, буд.9 у м. Нововолинську, викрав з полиці магазину кальмари упаковані сушені, вартістю 43 грн. 86 коп., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.51 КУпАП, оскільки протягом року піддавався адміністративному стягненню за аналогічне правопорушення.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВБА №206826 від 06 березня 2026 року зазначено, що о 17 год. 25 хв. 22 лютого 2026 року ОСОБА_1 вчинив дрібну крадіжку, а саме, перебуваючи у магазині «Сім-23», що за адресою проспект Перемоги, буд.2а у м. Нововолинську, викрав з полиці магазину три шоколадки марки "Мілка" вартістю 275 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.51 КУпАП, оскільки протягом року піддавався адміністративному стягненню за аналогічне правопорушення.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доідкою про доставку смс-повідомлення (а.с.19), причини неявки суду не повідомив.
Судом вжито всіх заходів, передбачених законодавством, для інформування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи. Крім цього, на офіційному сайті Нововолинського міського суду Волинської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їх частин, інформації про призначені судові засідання. ОСОБА_1 було відомо про наявність щодо складених протоколів про адміністративне правопорушення у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.51 КУпАП, та відомо про те, що справа буде розглядатись Нововолинським міським судом Волинської області, однак останній не цікавився станом розгляду справи про притягнення його до відповідальності за вчинення вказаних адміністративних правопорушень.
Враховуючи наведене, вважаю за можливе провести розгляд справи без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. 
Виходячи з положень зазначеної статті, вказані справи підлягають об`єднанню в одне провадження з присвоєнням номеру справи №165/752/26.
Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.
Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ст.51 КУпАП підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ВБА №206855 від 26 лютого 2026 року, серії ВБА №206856 від 26 лютого 2026 року, серії ВБА №206825 від 06 березня 2026 року, серії ВБА №206826 від 06 березня 2026 року (а.с.1), рапортами (а.с.2), копією ухвали Нововолинського міського суду від 18 лютого 2026 року (а.с.4-7), повідомленнями директора ТОВ "Клевер Сторс" (а.с.4), товарними накладними (а.с.5), копіями постанов Нововолинського міського суду Волинської області від 09 жовтня та 27 листопада 2025 року (а.с.11-12), відеофайлами, які знаходяться на CD-R диску (а.с.11). 
Разом з тим, у протоколах про адміністративні правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковано працівниками поліції за ч.4 ст.51 КУпАП.
Диспозиція ч.4 ст.51 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою або другою цієї статті, вчинених особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна. 
Як вбачається з матеріалів справи, до протоколів про адміністративні правопорушення не долучено доказів, які б підтверджували притягнення ОСОБА_1 за вчинення дій, передбачених частиною першою або другою ст.51 КУпАП, вчинених особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна.
Таким чином, дії ОСОБА_1 не можливо кваліфікувати за ч.4 ст.51 КУпАП. 
Разом з тим, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, яка полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.
Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».
У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄСПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Таким чином, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄСПЛ.
Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.
З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 зазначені у чотирьох протоколах про адміністративні правопорушення слід перекваліфікувати з ч.4 ст.51 КУпАП на ч.3 ст.51 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує права ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколах про адміністративне правопорушення.
За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та взаємозв`язку, приходжу до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст.51 КУпАП.
Враховуючи характер вчинених правопорушень, дані про особу порушника, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, враховуючи його негативну характеристику (а.с.10) вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу.
На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» до стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 665,60 грн.
Керуючись ст.36, ст.40-1, ст.283, ст.284 КУпАП, на підставі ч.1 ст.51 КУпАП,

постановив:

Справи відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.51 КУпАП (справа № 165/752/26), за ч.3 ст.51 КУпАП (справа № 165/753/26), за ч.3 ст.51 КУпАП (справа № 165/862/26) та за ч.3 ст.51 КУпАП (справа № 165/864/26) об`єднати в одне провадження, присвоївши номер справи №165/752/26.
ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.3 ст.51 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови — не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, відповідно до ст. 308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня її винесення відповідно до ст.294 КУпАП.

Суддя  підпис  А.В. Василюк