Справа № 344/14296/24 
Провадження № 2/344/312/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд, Івано-Франківської області в складі:
головуючого-судді Антоняка Т.М.
секретарів: Мрічко Н.І., Чабанюк Ю.Б., Семенюка А.В.,
за участю сторін:
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 
представника відповідача Вінтоняка Н.М.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Спілка забудівників 27» про визнання майнового права, суд, - 
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв адвокат Гонта Микола Степанович, зверувся з позовною заявою до Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Спілка забудівників 27» про визнання майнового права.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24 травня 2022 року між ОСОБА_1 та Обслуговуючим кооперативом «ЖБК «Спілка забудівників 27» укладено Договір про цільовий внесок у діяльність за номером ЖРК/15/5. Предметом Договору визначається обов`язок відповідача, за рахунок цільового внеску позивача, здійснити будівництво та передати у власність останнього, об`єкт нерухомості, а саме квартиру за будівельним номером АДРЕСА_1 . Розмір цільового внеску визначений та погоджений сторонами Договору і становить 1313665,00 (один мільйон триста тринадцять тисяч шістсот шістдесят п`ять) гривень. Цільовий внесок, який визначений сторонами Договору в розмірі 1313665,00 (один мільйон триста тринадцять тисяч шістсот шістдесят п`ять) гривень, сплачений позивачем у повному обсязі, що підтверджується виданою відповідачем квитанцією до прибуткового касового ордера № 1 від 24 травня 2022. Таким чином, свої зобов`язання за Договором позивач виконав належним чином. Не заперечуючи укладення договору і його виконання зі сторони позивача, через деякий час відповідачем надано позивачу відповідно до пп.3) п.2.6. Договору № ЖРК/15/5 від 24.05.2022 року згоду на уступку (відступлення) права членства та своїх зобов`язань за договором № ЖРК/15/5 від 24.05.2022 на користь третьої особи без сплати винагороди, що свідчить про те, що договір був укладений та виконаний зі сторони позивача та виконувався відповідачем. Дані обставини можуть підтвердити і свідки.
Відповідно до п.п. 1 та 2 п 2.1. Договору, відповідачем взято на себе зобов`язання збудувати, здати в експлуатацію та передати Позивачу об`єкт будівництва у передбачений Договором термін та строк, при цьому кінцевий термін здачі об`єкту будівництва в експлуатацію повинен був відбутися у IV кварталі 2023 (п. 1.7 Договору). Інші терміни здійснення будівництва і здачі в експлуатацію Об`єкта будівництва, як це передбачено п.4.4. Договору, сторонами не погоджувалися. Позивач вважає, що його права, як добросовісного інвестора порушені, оскільки він вчасно не отримав те, на що розраховував укладаючи Договір з відповідачем. На момент звернення до суду з цією позовною заявою об`єкт будівництва у передбачений Договором термін та строк не переданий позивачу. 
Звернення позивача з метою отримання інформації про стан спорудження об`єкту будівництва та можливість скористатися правом на відступлення прав за Договором третій особі зі сторони відповідача залишаються без відповіді, тому в Позивача немає впевненості в тому, що на об`єкт інвестування не може претендувати жодна інша особа. 
Керуючись пп. 3 п. 2.6 Договору позивач мав намір відступити право членства та свої зобов`язання за цим Договором на користь третьої особи, про що повідомляв відповідача, однак на жодне звернення не отримав відповіді. Ці факти свідчить про небажання Виконавця виконувати свої зобов`язання за укладеним договором та породжують сумніви в справжніх намірах Виконавця завершити об`єкт будівництва та передати його Замовнику. В сукупності дані обставини свідчать про невизнання, оспорення виконавцем майнових прав позивача на проінвестований об`єкт будівництва за Договором.
Позивачем сплачено повністю вартість проінвестованої ним квартири, а Обслуговуючий кооператив «ЖБК «Спілка забудівників 27» не виконав зобов`язання за договором, не вів в експлуатацію об`єкт, що перешкоджає йому зареєструвати право власності на квартиру, отже, розпоряджатися нею. Позивач має на меті задовольнити власні потреби у житлі, він є споживачем, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону України «Про захист прав споживачів» .
Зважаючи на вище наведене, позвач позовними вимогами просить: визнати за ним майнові права на об`єкт будівництва за будівельною адресою: АДРЕСА_2 з наступними характеристиками: квартира будівельний АДРЕСА_3 , кількість кімнат - (дві) загальною площею 60,1 кв.м., що розташована на 4 поверсі, 1 (перший) під`їзд згідно договору № ЖРК /15/5 про цільовий внесок у діяльність від 24 травня 2022 року; судові витрати стягнути з відповідача.
Представник відповідача – адвокат Коваленко Ярослав Олександрович, подав відзив на позовну заяву, у якому вказується на те, що як вбачається з п. 4.1. Розділу 4 Договору № ЖРК/15/5 про цільовий внесок у діяльність від 24.05.2022 року цей Договір вступає в силу з моменту його підписання та моменту передачі цільового внеску до кооперативу і діє повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором відповідно до Статуту кооперативу або до моменту припинення (розірвання) цього Договору за ініціативною Сторін. Коментований пункт Договору визначає момент укладання, тобто набрання чинності не тільки після його підписання сторонами, а й після обов`язкової передачі цільового внеску до кооперативу. Тобто вказаний Договір є реальним.
Згідно п. 1.2. Договору цільовим внеском Замовника являються грошові кошти у розмірі 1 313 665 грн. 00 коп. Відповідач категорично стверджує, що позивач кошти у вказаному вище розмірі на виконання умов Договору відповідачу не передавав. А відтак, в силу приписів п. 4.1. Розділу 4 Договору № ЖРК/15/5 про цільовий внесок у діяльність від 24.05.2022 року є неукладеним, оскільки не відбулася передача грошових коштів відповідачу.
П. 1.4. Розділу 1 Договору чітко визначений порядок сплати коштів – перерахунок коштів на поточний рахунок відповідача. Відповідно належним доказом сплати коштів в даній справі є банківська квитанція про переказ коштів, а не касовий ордер.
Крім того як вбачається з п. 1.3. Договору вказані кошти Замовником передаються Виконавцю як цільовий внесок та з метою задоволення соціальних потреб асоційованого члена кооперативу. Згідно п. 2.1. Статуту відповідача метою створення Кооперативу є задоволення економічних, соціальних, житлових та інших потреб Кооперативу членів та асоційованих членів (та членів їх сімей), на основі поєднання їх пайових внесків, особистих та колективних інтересів для участі в організації будівництва та чи реконструкції житлових будинків (будинку) та подальшої їх (його) експлуатації, поділу між ними ризиків і витрат, розвитку їх самоорганізації, самоврядування та самоконтролю (копія статуту додається). Відповідно до п. 5.1. Статуту членство (асоційоване членство) в Кооперативі є особистим немайновим правом фізичної особи, тобто є персоніфікованим правом. Положенням п. 5.3. Статуту асоційованими членами Кооперативу можуть бути громадяни, іноземці, особи без громадянства, які досягли 16-річного віку, юридичні особи України або іноземні, визнають Статут Кооперативу, подали відповідну письмову заяву про вступ до асоційованих членів Кооперативу, які внесли пайовий внесок у розмірі, визначеному рішенням Загальних зборів, додержуються вимог Статуту та мають право дорадчого голосу. Згідно п. 12.7.7. Статуту до компетенції Голови правління належить: здійснювати операції, підписувати фінансові документи, договори від імені Кооперативу (у випадках передбачених цим Статутом, після одержання відповідного письмовогодозволу або рішення Загальних зборів членів Кооперативу). За наведеного вбачається, що спірний Договір не міг бути укладений між Позивачем та Відповідачем, оскільки Позивач не є асоційованим членом Кооперативу, як зазначено в п. 1.3. Договору, не подавав письмову заяву про вступ до асоційованих членів Кооперативу, не вносив пайовий внесок. А Голова правління відповідача, у свою чергу, не мав права укладати такий договір з особою, яка не є членом чи асоційованим членом Кооперативу, не отримував відповідного дозволу на укладання такого договору. Спірний Договір суперечить меті, предмету та завданням Статуту відповідача, визначеним в п. 2 Статуту, а тому Договір не спрямований на настання реальних наслідків, притаманних договорам і є неукладеним.
Відповідач додатково вирішує питання щодо проведення аудиторського висновку фінансової діяльності Обслуговуючого кооперативу «ЖБК» Спілка забудівників 27», в тому числі за 2022 року з метою спростування надходження коштів від позивача. З огляду на те, що лише 27 вересня 2024 року відповідачу стало відомо про дану справу, відповідач позбавлений можливості надати висновок разом з відзивом на позовну заяву. З огляду на це повідомляємо суд, що після отримання аудиторського висновку він буде скерований до суду в якості доказу по справі.
Просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «ЖБК» Спілка забудівників 27» про визнання майнового.
У свою чергу, представником позивача - адвокатом Ванкевичем Андрієм Віталійовичем, подано відповідь на відзив, відповідно до якого представник відповідача зазначив, що між позивачем та відповідачем укладено Договір про цільовий внесок у діяльність за номером ЖРК/15/5 від 24 травня 2022 року. Згідно з умовами якого Відповідач здійснює весь комплекс робіт з будівництва об`єкту будівництва і передає квартиру Позивачу, а Позивач зобов`язується сплатити суму встановлену договором. Зазначений договір не пов`язаний з підприємницькою діяльністю, а укладений для задоволення особистих потреб Позивача. Позивач має на меті задовольнити власні потреби у житлі, він є споживачем, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню і положення Закону України «Про захист прав споживачів».
Укладений договір є чисто цивільно-правовим договором, адже крім того, що він регулюється нормами цивільного права однією із його сторін поряд із юридичною особою є фізична особа замовник. Він відноситься до непоіменованих договорів, є багатостороннім, відплатним, консенсуальним . Також варто підкреслити комплексний чи змішаний характер цього договору, оскільки він дійсно певною мірою містить положення схожі на положення деяких інших договорів. Відсутність чіткої законодавчої регламентації змісту цього договору дозволяє сторонам включати ряд умов з різних видів договорів. Така прогалина дозволяє забудовникам зловживати своїми правами і включати умови, які вигідні лише для них. Тобто цей договір перетворюється на практиці на договір приєднання, хоча по своїй суті таким не є.
При укладенні 24 травня 2022 року між ОСОБА_3 та Обслуговуючим кооперативом «ЖБК «Спілка забудівників 27» договору, сторонами було досягнуто згоди по всіх його істотних умовах, а саме вибрано із запропонованих відповідачем об`єкт будівництва квартиру (предмет договору), досягнуто згоди щодо розміру цільового внеску, який відповідав вартості квартири, скріплено підписами сторін, що і є моментом його укладення. Справжність підписів відповідачем не оспорюється. Зі сторони позивача відбулося виконання договору: сплачено цільовий внесок, на підтвердження сплати відповідачем видано квитанцію до прибуткового касового ордера №1 від 24 травня 2022.
Не заперечуючи укладення договору і його виконання зі сторони позивача, через деякий відповідачем надано позивачу відповідно до пп. 3) п. 2.6. Договору № ЖРК/15/5 від 24.05.2022 року згоду на уступку (відступлення) права членства та своїх зобов`язань за договором № ЖРК/15/5 від 24.05.2022 на користь третьої особи без сплати винагороди, що свідчить про те, що договір був укладений та виконаний зі сторони позивача та виконувався відповідачем
З дати укладення договору до дати звернення до суду будь-які заперечення щодо виконання умов договору від відповідача на адресу позивача не надходили, навпаки при кожній зустрічі чи телефонній розмові засновники, представники відповідача підтверджували свої зобов`язання за договором, що можуть підтвердити свідки: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які були присутні при оформленні договірних відносин. Отже, з огляду на приписи законодавства не можна вважати неукладеним договір після його повного або часткового виконання сторонами.
Вважає, що дії відповідача, який уклав договір, надав підтвердження сплати коштів, погодив переуступку, а в суді стверджує, що він є неукладеним, суперечать його попередній поведінці і є недобросовісними. А тому стороною позивача належним чином обґрунтовано, що договір був укладений, підписаний та виконувався сторонами.
Просить взяти до уваги відповідь на відзив та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Також, представником відповідача Коваленком Я.О. подано заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого зазначено, що аналіз Закону України «Про кооперацію», Статуту відповідача та Договору свідчить про обмежене коло суб`єктивного складу учасників таких правовідносин, а саме: Договір № ЖРК/15/5 про цільовий внесок у діяльність від 24.05.2022 року міг бути укладений з однієї сторони ОК «ЖБК» Спілка забудівників 27», а з іншої або членом Кооперативу або асоційованим членом Кооперативу, незалежно від того чи це фізична особа, юридична особа тощо. Позивач не був на момент укладення Договору і наразі не є членом чи асоційованим членом ОК «ЖБК» Спілка забудівників 27». За наведеного вбачається, що у Позивача відсутня правосуб`єктність для підписання даного Договору, він не є членом чи асоційованим членом відповідача. До того ж, грошові кошти позивач не сплатив на виконання Договору.
Крім того, оскільки суб`єктний склад Договору є спеціальним, дані правовідносини регулюються Законом України «Про кооперацію», Статутом відповідача та ЦК України. Твердження позивача про те, що до таких правовідносин застосовуються положення Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставним та не заслуговує на увагу.
У відповіді на відзив позивач стверджує, що Договір є консенсуальним, а не реальним. Звертає увагу на положення п. 4.1. Розділу 4 Договору № ЖРК/15/5 про цільовий внесок у діяльність від 24.05.2022 року, згідно якого цей Договір вступає в силу з моменту його підписання та моменту передачі цільового внеску до кооперативу і діє повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором відповідно до Статуту кооперативу або до моменту припинення (розірвання) цього Договору за ініціативною Сторін. Коментований пункт Договору визначає момент укладання, тобто набрання чинності не тільки після його підписання сторонами, а й після обов`язкової передачі цільового внеску до кооперативу. Тобто вказаний Договір є реальним. Відповідно Договір не є укладеним, оскільки кошти передані не були. 
Стороною позивача у судовому засіданні вимоги заявленого позову підтримано у повному обсязі, просять позов задовольнити у повному обсязі, згідно заявлених позовних вимог.
Представник відповідача судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву.
У судовому засіданні допитано як свідків: позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .
Так, свідок ОСОБА_1 , який є позивачем у даній справі, пояснив, що договір підписував особисто, перед цим його перевірив юрист. Підписував договір у м. Тернопіль. Кошти за договором ним були оплачені готівкою. Грошові кошти він передавав через ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які передали їх «Спілці забудівників». При передачі коштів особисто не був присутній. Свідок вказав, що йому привозили вже готовий договір, грошові кошти було передано, бо інакше їм би не дали квитанції про оплату. 
Свідок ОСОБА_6 суду показав, що він працює Головою правління «Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Спілка забудівників». Особисто з ОСОБА_1 договір не укладав, підписував його з представниками. ОСОБА_7 познайомив його зі своїми знайомими, які шукають мають намір придбати об`єкти нерухомості. Жодних коштів ні від ОСОБА_8 , ні від ОСОБА_1 не посупало на рахунок кооперативу, у тому числі і готівкових. 
Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Як встановлено з матеріалів справи, 24 травня 2022 року між ОСОБА_1 та Обслуговуючим кооперативом «ЖБК «Спілка забудівників 27» укладено Договір про цільовий внесок у діяльність за номером ЖРК/15/5 (надалі за текстом – Договір).
Предметом Договору визначається обов`язок відповідача, за рахунок цільового внеску Позивача, здійснити будівництво та передати у власність останнього, об`єкт нерухомості, а саме квартиру за будівельним номером АДРЕСА_1 . 
Розмір цільового внеску визначений та погоджений сторонами Договору і становить 1313665,00 (один мільйон триста тринадцять тисяч шістсот шістдесят п`ять) гривень (п. 1.2 Договору).
Пунктом 1.4. Договору встановлено порядок перерахування коштів, а саме визначено, що сплата цільового внеску Виконавцю Замовником відбувається шляхом перерахування коштів на поточний рахунок в порядку та на умовах, визначених даним Договором.
Відповідно до п. 4.1. Договору, цей Договір вступає в силу з моменту його підписання та моменту передачі цільового внеску до кооперативу і діє повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором відповідно до Статуту кооперативу або до моменту припинення (розірвання) цього Договору за ініціативною сторін.
Згідно із наданою стороною позивача квитанцією до прибуткового касового ордера № 1 від 24 травня 2022, ОК «ЖБК «Спілка забудівників 27» прийняв від ОСОБА_1 на підставі договору ЖРК/15/5 від 24 травня 2022 грошові кошти у сумі 1313665 (один мільйон триста тринадцять тисяч шістсот шістдесят п`ять) гривень 00 копійок. Вказана квитанція місить печатку підприємства та підпис в графі «Головний бухгалтер» без зазначення даних особи, яка здійснила підпис. 
Відповідно до вимоги ОСОБА_1 , адресованої до Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Спілка забудівників 27» від 28.07.2023, позивач звернувся з метою отримання інформації про об`єкт будівництва та скористатися правом на відступлення прав за Договором.
Стороною відповідача надано до суду Звіт з надання впевненості незалежного аудитора, який здійснений 23.10.2024 ТОВ «Аудиторська компанія «Альфа-аудит ЛТД» за результатами аудиторської перевірки щодо організації та здійснення грошових розрахунків «Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Спілка забудівішків 27» за період 01.01.2022 року по 31.12.2023 року та наявності чи відсутності розрахунків із фізичною особою ОСОБА_1 , у якому вказано наступне: 
«В результаті перевірки на основі виконаних процедур та отриманих доказів аудитор вважає, що отримав достатню впевненість стосовно організації грошових розрахунків «Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Спілка забудівників 27» щодо здійснення чи не здійснення у перевіреному періоді грошових розрахунків між фізичною особою ОСОБА_1 , як учасником чи пайовиком Кооперативу, та Кооперативом, а також щодо стану розрахунків із фізичною особою ОСОБА_1 протягом перевіреного періоду. 
За результатами аудиторської перевірки «Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Спілка забудівників 27» встановлено, що будь-якої діяльності у 2022 році Кооператив не проводив. Грошові розрахунки з будь-якими контрагентами Кооператив протягом періоду із 01.01.2022 року по 31.12.2023 року проводив виключно із використанням рахунку бухгалтерського обліку 311 «Поточні рахунки в банках в національній валюті» та без використання рахунку бухгалтерського обліку 301 «Каса». 
Операцій із грошових розрахунків через касу Кооперативу у перевіреному періоді за даними бухгалтерського обліку «Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Спілка забудівників 27» у перевіреному періоді не виявлено. Рахунок бухгалтерського обліку 30 «Каса» відсутній у плані розрахунку бухгалтерського обліку Кооперативу у перевіреному періоді з 01.01.2022 року по 31.12.2023 року.
Інші рахунки бухгалтерського обліку грошових розрахунків, крім рахунку бухгалтерського обліку 311 «Поточні рахунки в банках в національній валюті», Кооперативом у перевіреному періоді із 01.01.2022 року по 31.12.2023 року не використовувались.
У бухгалтерському обліку «Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Спілка забудівників 27» у періоді 01.01.2022 року по 31.12.2023 року не виявлено жодних записів щодо ймовірних розрахунків між Кооперативом та фізичною особою ОСОБА_1 , як учасником чи пайовиком Кооперативу.». 
Як вбачається зі Статуту Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Спілка забудівників 27», згідно п. 12.7.7. Статуту, до компетенції Голови правління належить: здійснювати операції, підписувати фінансові документи, договори від імені Кооперативу (у випадках передбачених цим Статутом, після одержання відповідного письмового дозволу або рішення Загальних зборів членів Кооперативу).
Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначають ЦК України та Закон України «Про кооперацію».
Кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування (стаття 2 Закону України «Про кооперацію»).
Відповідно до статті 11 Закону України «Про кооперацію» вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу.
Статтею 384 ЦК України, положення якої кореспондують статті 19-1 Закону України «Про кооперацію», передбачено, що будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.
У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення у кооперативу, право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону (частина друга статті 19-1 Закону України «Про кооперацію»).
За вимогами ст.ст. 11, 204, 190 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є в т.ч. договори та інші правочини. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За положеннями статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникає, зокрема, з договорів та інших правочинів, має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із частиною першою статті 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Також, згідно ст.ст. 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому, особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (частина перша статті 92 ЦК України).
Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.
Згідно з ч. 2 ст. 640 ЦК України якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Стаття 190 ЦК України визначає майно особливим об`єктом, яким вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Окремо вказано, що майнові права є неспоживчою річчю та визнаються речовими правами.
Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (абзац третій частини другої статті 3 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-ІІІ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність»).
Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно в майбутньому.
Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (частина друга статті 331 ЦК України).
Тобто після завершення будівництва та здачі будинку в експлуатацію квартира як окремий об`єкт цивільних правовідносин ще не існує і набуває юридично статусу об`єкта цивільних правовідносин лише після державної реєстрації, здійсненої відповідно до чинного законодавства.
Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження № 14-8цс21) вказано, що нормами законодавства встановлено первинний спосіб набуття права власності на річ, на яку раніше не було і не могло бути встановлене право власності інших осіб. Саме інвестор як особа, за кошти якої і на підставі договору з яким був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування. Інвестор після виконання умов інвестування набуває майнові права (тотожні праву власності) на цей об`єкт і після завершення будівництва об`єкта нерухомості набуває права власності на об`єкт інвестування як первісний власник шляхом проведення державної реєстрації речових прав на зазначений об`єкт за собою. Право власності на нерухоме майно виникає з моменту прийняття його в експлуатацію, якщо таке передбачено законом чи договором, а повноцінним об`єктом у розумінні ЦК України такий об`єкт стає після його державної реєстрації, оскільки жодних виключень щодо необхідності державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухомі речі, як передбачено в частині першій статті 182 та частині другій статті 331 ЦК України для новоствореної речі, якою є квартира в новозбудованому будинку, цивільне законодавство не містить. Захист прав на новостворене майно, прийняте в експлуатацію, в разі невизнання відповідачем прав позивача на спірне майно здійснюється в порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, то захист здійснюється на загальних засадах цивільного законодавства.
Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Зі змісту статті 392 ЦК України вбачається, що вона містить дві диспозиції, за яких власник майна може звернутися з позовом про визнання права власності: 1) якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою; 2) у разі втрати власником документа, який засвідчує право власності.
Суб`єктом вимог про визнання права власності може будь-яка особа, яка вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів у третіх осіб або претензіями третіх осіб чи необхідністю отримати правовстановлюючі документи.
Позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Позивачем у позові про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних відносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин.
Спосіб захисту, передбачений статтею 392 ЦК України є різновидом загального способу захисту - визнання права, а тому його може бути використано в зобов`язальних відносинах за відсутності іншого, окрім судового, шляху відновлення порушеного права.
Тобто зазначений спосіб захисту як різновид загального способу захисту - визнання права може бути використаний не тільки в речово-правових відносинах, але й у зобов`язально-правових, так як сам по собі факт перебування осіб у тих чи інших відносинах, у тому числі договірних, не може перешкоджати застосуванню до цих відносин норм інститутів загальної частини цивільного права.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15-ц (провадження № 61-31цс20) зазначила, що у випадку оспорювання чи невизнання за інвестором, який виконав умови договору інвестування, первісного права власності на новостворений об`єкт інвестування, введений в експлуатацію, ефективним способом захисту такого права є визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України. Положення статті 392 ЦК України підлягають застосуванню до правовідносин, що виникли між особою, яка відчужила майнові права на квартиру в багатоквартирній новобудові (сторона 1) та особою, яка такі права придбала (сторона 2), у випадку, коли об`єкт будівництва (багатоквартирна новобудова) зданий в експлуатацію, проте сторона 1 не виконує умови зазначеного договору з передачі стороні 2 усіх необхідних документів для оформлення права власності на квартиру, вартість якої сторона 2 сплатила в повному обсязі, та не визнає права сторони 2 на цю збудовану квартиру.
Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Положенням «Про форму та зміст розрахункових документів», затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року № 13, Положенням «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженим Постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року № 148 визначено порядок здійснення розрахунків в Україні.
Касові документи - документи (касові ордери та відомості на виплату грошей, розрахункові квитанції, квитанції програмно-технічних комплексів самообслуговування, відомості закупівлі сільськогосподарської продукції, платіжні доручення та інші прибуткові та видаткові касові документи), за допомогою яких відповідно до законодавства України оформляються касові операції, звіти про використання коштів, а також відповідні журнали встановленої форми для реєстрації цих документів та книги обліку.
Порядок видачі касових ордерів типової форми № КО-1 врегульований Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (далі Положення), яке затверджено Постанова Правління Національного банку України 29.12.2017 № 148.
Відповідно до підпункту 10 пункту 3 Положення, касовий ордер - первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси.
Пунктом 25 розділу ІІІ Положення визначено, що приймання готівки в касу проводиться за прибутковим касовим ордером (додаток 2), підписаним головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником установи/підприємства. До прибуткових касових ордерів можуть додаватися документи, які є підставою для їх складання.
Про приймання установами/підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера), підписана головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником, підпис яких може бути засвідчений відбитком печатки цієї/цього установи/підприємства. Використання печатки установою/підприємством не є обов`язковим.
Касири (особи, які виконують їх функції) під час роботи з готівкою керуються правилами визначення платіжних ознак та обміну банкнот, розмінних та обігових монет національної валюти України.
Розділ ІІ Положення встановлює вимоги до організації готівкових розрахунків, та визначає, що суб`єкти господарювання, які відкрили рахунки в банках і зберігають на цих рахунках свої кошти, здійснюють розрахунки за своїми грошовими зобов`язаннями, що виникають у господарських відносинах, у безготівковій формі, а також у готівковій формі з дотриманням обмежень та в порядку, установленому законодавством України (пункт 4).
Суб`єкти господарювання здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами через касу як коштами, одержаними як готівкова виручка, так і коштами, одержаними у надавачів платіжних послуг. Такі розрахунки проводяться також шляхом внесення готівки до надавачів платіжних послуг для подальшого переказу коштів на рахунки суб`єктів господарювання (пункт 5).
Суб`єкти господарювання мають право здійснювати розрахунки готівкою протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами з фізичними особами - у розмірі до 50000 (п`ятдесяти тисяч) гривень включно (підпункт 2 пункту 6).
Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу укладення Договору № ЖРК/15/5 про цільовий внесок у діяльність. Сторона позивача вважає Договір укладений, що підтверджує квитанцією до прибуткового касового ордера № 1 від 24 травня 2022.
У свою чергу сторона відповідача заперечує факт оплати за Договором № ЖРК/15/5 про цільовий внесок у діяльність (готівкової чи безготівкової), доводячи суду, що договір не набрав чинності.
Відповідно до умов Договору № ЖРК/15/5 про цільовий внесок у діяльність від 24 травня 2022 року, укладеного між Обслуговуючим кооперативом «ЖБК «Спілка забудівників 27», як виконавцем, та ОСОБА_1 , як замовником, Договір вступає в силу з моменту його підписання та моменту передачі цільового внеску до кооперативу (п. 4.1. Договору), який відповідно до пункту 1.4. Договору мав бути здійснений на поточний рахунок відповідача.
Відповідно п. 12.7.7. Статуту, Голова правління має право підписувати фінансові документи та договори від імені кооперативу.
Відповідно до Статуту ЖБК «Спілка забудівників 28», затвердженого Установчими зборами засновників обслуговуючого кооперативу ЖБК «Спілказа будівників 28» від 26.08.2020 року, до компетенції Голови Правління Кооперативу належить, зокрема, відкривати і закривати поточні та інші рахунки Кооперативу в банках (п. 12.7.2); здійснювати операції, підписувати фінансові документи, договори від імені Кооперативу (у випадках, передбачених цим статутом, після одержання відповідного письмового дозволу або рішення Загальних зборів членів кооперативу) (п. 12.7.7); забезпечувати ведення Кооперативом діловодства, бухгалтерського обліку і складання звітності (п. 12.7.12).
У розділі 15 Статуту зазначені майнові фонди Кооперативу. Для здійснення господарської та іншої діяльності Кооператив за рахунок власного майна формує пайовий, резервний, неподільний та спеціальний фонди (пункт 15.14 Статуту).
Пайовий фонд формується із вступних (пайових) внесків (у тому числі додаткових) членів та асоційованих членів кооперативу при створенні і функціонування кооперативу і є одним із джерел формування майна кооперативу (пункт 15.15 Статуту).
Резервний фонд створюється за рахунок пожертвувань, безповоротної фінансової допомоги та за рахунок інших не заборонених законом надходжень для покриття можливих витрат (збитків) та шкоди від надзвичайних ситуацій (пункт 15.16 Статуту).
Неподільний фонд створюється в обов`язковому порядку і формується за рахунок членських внесків (пункт 15.17 Статуту).
Спеціальний фонд створюється за рахунок цільових внесків членів кооперативу та інших передбачених законом надходжень для забезпечення статутної діяльності Кооперативу і використовується за рішенням Правління (пункт 15.18 Статуту).
Стороною позивача суду не надано докази про виконання умов договору зі сторони ОСОБА_1 щодо вступу до кооперативу.
Позивач, на підтвердження факту передачі цільового внеску до кооперативу, надав квитанцію до прибуткового касового ордера № 1 від 24 травня 2022 року, з якої вбачається, що ОК «ЖБК «Спілка забудівників 27» прийняв від ОСОБА_1 на підставі договору ЖРК/15/5 від 24 травня 2022 грошові кошти у сумі 1313665 (один мільйон триста тринадцять тисяч шістсот шістдесят п`ять) гривень 00 копійок. 
Вказана квитанція місить печатку підприємства та підпис в графі «Головний бухгалтер» без зазначення даних особи, яка здійснила підпис. 
Згідно затвердженого Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні бланку прибуткового касового ордера типової форми № КО-1, відривна частина цього документа, окрім підпису головного бухгалтера, повинна містити підпис касира.
Положення визначає, що касири (особи, які виконують їх функції) під час роботи з готівкою керуються правилами визначення платіжних ознак та обміну банкнот, розмінних та обігових монет національної валюти України.
З дослідженої квитанції до прибуткового касового ордера № 1 від 24 травня 2022 року встановлено, що вона не містить підпису касира.
Згідно з чинним законодавством України, а саме Положенням проведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року № 148, прибутковий касовий ордер є первинним обліковим документом, що підтверджує факт надходження готівки до каси підприємства (товариства).
Обов`язкові реквізити прибуткового касового ордера визначені пунктом 25 Положення № 148. Серед цих обов`язкових реквізитів значиться підпис головного бухгалтера або особи, уповноваженої керівником на виконання обов`язків головного бухгалтера, та підпис касира.
Відповідно до пункту 13 Положення № 148, приймання готівки в касу проводиться за прибутковим касовим ордером, підписаним головним бухгалтером або особою, уповноваженою на це керівником.
Відтак, відсутність підпису касира на прибутковому касовому ордері є порушенням вимог Положення № 148 щодо обов`язкових реквізитів цього первинного облікового документа, що ставить під сумнів достовірність квитанції до прибуткового касового ордера № 1 від 24 травня 2022 року про прийняття ЖБК «Спілка забудівників 27» від ОСОБА_1 за Договором ЖРК/15/5 грошових коштів у сумі 1313665 грн.
Питання обмеження розрахунків готівкою між фізичними особами та фізичними особамипідприємцями із суб`єктами господарювання встановлюються і регулюються Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року № 148 (зі змінами).
Також зазначеним положенням визначається Порядок ведення касових операцій у національній валюті України юридичними особами (крім банків) та їх відокремленими підрозділами незалежно від організаційно-правової форми та форми власності, органами державної влади та органами місцевого самоврядування під час здійснення ними діяльності з виробництва, реалізації, придбання товарів чи іншої господарської діяльності (далі установи), фізичними особами, які здійснюють підприємницьку діяльність (далі фізичні особи підприємці), фізичними особами.
Відповідно до пункту 6 розділу ІI Положення № 148 суб`єкти господарювання мають право здійснювати розрахунки готівкою протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами: 1) між собою у розмірі до 10000 (десяти тисяч) гривень включно; 2) з фізичними особами у розмірі до 50000 (п`ятдесяти тисяч) гривень включно.
Платежі понад установлені граничні суми проводяться через надавачів платіжних послуг шляхом переказу коштів із рахунку на рахунок або внесення коштів до кас надавачів платіжних послуг для подальшого їх переказу на рахунки. Кількість суб`єктів господарювання та фізичних осіб, з якими здійснюються готівкові розрахунки, протягом дня не обмежується.
Обмеження, встановлене в пункті 6 розділу II цього Положення, стосується також розрахунків під час оплати за товари, придбані на виробничі (господарські) потреби за рахунок готівки, одержаної за допомогою платіжного інструменту.
Також пунктом 7 розділу ІI Положення № 148 визначено, що фізичні особи також мають право здійснювати розрахунки готівкою: 
1) із суб`єктами господарювання протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами у розмірі до 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень включно.
Платежі на суму, що перевищує 50000 гривень, проводяться через надавачів платіжних послуг шляхом переказу коштів із рахунку на рахунок або внесення коштів до кас надавачів платіжних послуг для подальшого їх переказу на рахунки;
2) між собою за договорами купівлі-продажу, які підлягають нотаріальному посвідченню, у розмірі до 50000 (п`ятдесяти тисяч) гривень включно.
Платежі на суму, яка перевищує 50000 гривень, здійснюються шляхом переказу коштів із рахунку на рахунок або внесення та/або переказу коштів на рахунки.
Враховуючи вищевикладене, оскільки пункти 6 та 7 розділу ІІ Положення № 148 визначають обмеження лише для готівкових розрахунків, то суб`єкти господарювання мають право здійснювати розрахунки у безготівковій формі за допомогою електронних платіжних засобів (POS-термінал, інтернет-еквайринг) протягом одного дня за одними або кількома платіжними документами з фізичними особами та фізичнимиособами підприємцями без обмежень суми протягом одного дня.
Підсумовуючи викладене, слід дійти висновку, що згідно з Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року № 148 (зі змінами), обмеження на готівкові розрахунки між фізичними особами та суб`єктами господарювання (протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами у розмірі до 50000,00 гривень включно) стосуються як юридичних, так і фізичних осіб і право обох сторін у визначений сумі на готівкові розрахунки кореспондується із обов`язком обох сторін не перевищувати визначену суму при готівкових розрахунках.
Платежі на суму, що перевищує 50000,00 гривень, проводяться через банки або небанківські установи, шляхом переказу коштів із поточного рахунку на поточний рахунок або внесення коштів до банку чи небанківської установи для подальшого їх переказу на поточні рахунки в банку.
Відтак, отримання ЖБК «Спілка забудівників 27» від фізичної особи ОСОБА_1 за Договором ЖРК/15/5 грошових коштів у розмірі 1313665 (один мільйон триста тринадцять тисяч шістсот шістдесят п`ять) гривень 00 копійок за квитанцією до прибуткового касового ордера № 1 від 24.05.2022 року за один касовий день є порушенням встановленого ліміту готівкових розрахунків та є неможливим згідно з чинним законодавством України про готівкові розрахунки. Така операція мала бути проведена у безготівковій формі.
Згідно Договору № ЖРК/15/5 від 24.05.2022 року розрахунок мав бути здійснений у безготівковій формі. І цю умову договору мав виконати позивач.
Доводи позивача про те, що розрахунку у готівковій формі вимагав відповідач не заслуговують на увагу, оскільки така умова є порушенням вимог нормативно-правових актів України, яких зобов`язана дотримуватися кожна із сторін договору.
Відповідно до пункту 6 частини третьої статті 3, статей 11-14, 202, 509, 525, 526 ЦК України цивільні права та обов`язки, що виникають із договорів, повинні належно виконуватися; цивільні права здійснюються особою, а цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актами цивільного законодавства; особа, діючи у цивільних відносинах вільно, на власний ризик і розсуд, повинна діяти добросовісно, розумно, обачно, передбачаючи наслідки, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Під час розгляду справи встановлено, що позивач за характером своєї діяльності пов`язаний із здійсненням розрахунків у готівковій та безготівковій формах, не міг бути необізнаним про правила таких розрахунків, повинен був діяти добросовісно, не зловживаючи правом на готівкові розрахунки, і, будучи обачним, при виборі контрагента за договором, міг передбачити наслідки не укладення договору у разі порушення умов договору.
Тому при оцінці доказів, з урахуванням відсутності у графі квитанції до прибуткового касового ордера № 1 від 24 травня 2022 підпису касира, перевищення суми готівкових коштів, відсутність доказів, що ОСОБА_1 виконував функції касира, відсутність будь-яких доказів, що кошти надійшли на рахунок або у касу саме кооперативу, дає підстави вважати, що договір зі сторони позивача не виконувався.
Також слід зазначити, що сторону позивача у даній справі не слід відносити до так званої «слабкої сторони», яка підлягає захисту судом як споживач, оскільки сторона позивача користувалася юридичними послугами, мала достатньо ресурсів для реалізації своїх прав та обов`язків і зобов`язана була знати про те, що готівкові кошти на суму 1 313 650,00 гривень не можуть бути в один день прийняті у касу підприємства та належним чином обліковані. 
Обмеження готівкових розрахунків при купівлі-продажу нерухомості або управління майном при фінансуванні будівництва житла пов`язане зокрема із виконанням Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», який передбачає фінансовий моніторинг за джерелом коштів, пов`язаних з фінансовими операціями.
За таких обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 247, 259, 263,265,268,273 ЦПК України, суд,- 
У Х В А Л И В :
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Спілка забудівників 27» про визнання майнового права, - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 23.03.2026 року.

Суддя Антоняк Т.М.