ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/28490/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),
суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року (суддя Неклеса Олена Миколаївна) в адміністративній справі 
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київський області про відмову у призначенні пенсії від 22.09.2025 № 045750034211, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київський області повторно розглянути, датою подання, заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 15.09.2025, зарахувавши до стажу для визначення її права на пенсію періоди: роботи 01.01.1992-31.05.1996; здійснення підприємницької діяльності: 02.08.1996-31.12.1999 роки; січень, лютий, квітень, травень, липень, серпень, жовтень, листопад - 2000 року; січень, лютий, квітень, травень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад - 2001 року; січень, лютий, квітень, травень, липень, серпень, жовтень, листопад, грудень - 2002 року; 01.01.2006-30.09.2006 року; навчання 25.04.2001-24.07.2001 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київський області про відмову у призначенні пенсії від 22.09.2025 № 045750034211, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути, датою подання, заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 15.09.2025, зарахувавши до стажу для визначення її права на пенсію періоди: роботи з 01.01.1992 по 31.05.1996; навчання з 25.04.2001 по 24.07.2001 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог, відмовлено.
Представник позивача 19.12.2025 подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 16250,00 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 160/28490/25 відмовлено.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області витрати на правничу допомогу в розмірі 16250,00 грн.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла таких висновків. 
Судом апеляційної інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що звертаючись до суду першої інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення, представник позивача подав: договір про надання професійної правничої допомоги № 2708/25-УЗ від 27.08.2025, акт здачі-прийняття професійної правничої допомоги за договором № 2708/25-УЗ від 27.08.2025, згідно з яким розмір вартості наданих послуг становить 16250 грн 00 коп., а також детальний опис робіт (наданих послуг).
Суд першої інстанції не знайшов підстав для постановлення додаткового рішення з огляду на те, що представником позивача не надано відповідних платіжних документів на підтвердження вчинення позивачем оплати наданих послуг.
Натомість представник позивача вважає такий висновок невірним, адже відшкодуванню підлягають витрати, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи.
Суд апеляційної інстанції підтверджує обґрунтованість доводів представника позивача та зазначає, що відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Тобто, закон прямо передбачає, що розподілу підлягають судові витрати які сторона сплатила або має сплатити. 
Колегія суддів встановила, що договір про надання професійної правничої допомоги № 2708/25-УЗ від 27.08.2025 не містить умов щодо терміну оплати послуг адвоката, а відтак відсутні підстави вважати, що оплата послуг адвоката мала була сплачена до закінчення розгляду справи.
Відповідно, відсутність платіжних документів на підтвердження вчинення позивачем оплати наданих послуг не може бути безумовною підставою для відмови у стягненні правничої допомоги. 
У той же час ОСОБА_1 погодила визначену суму правничої допомоги на рівні 16250,00 грн, підписавши акт здачі-прийняття професійної правничої допомоги за договором № 2708/25-УЗ від 27.08.2025.
Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги – домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до частин 3-6 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частин 7, 9 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем 13.01.2026 було подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення з тих підстав, що позивачем не надано детального опису робіт. Також на переконання відповідача заявлені витрати на правничу допомогу не відповідають вимогам щодо співмірності, обґрунтованості та пропорційності до предмету спору. 
Перевіряючи доводи відповідача, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем надано детальний опис робіт (наданих послуг) у справі № 160/28490/25, а відтак такі зауваження відповідача є безпідставними.
З акту здачі-прийняття професійної правничої допомоги за договором № 2708/25-УЗ від 27.08.2025 вбачається, що Адвокатським бюро «Константина Потапова «Легіс Юніон» виконано такі послуги: складено адвокатський запит до ГУ ДПС у Дніпропетровській області – 2500,00 грн; складено адміністративний позов – 8750,00 грн; складено відповідь на відзив – 3750,00 грн; складено та подано пояснення від 09.12.2025 – 1250,00 грн. 
Водночас суд апеляційної інстанції зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує низку обставин, у тому числі обґрунтованість та пропорційних розміру таких витрат до предмета спору. При цьому суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, приймаючи до уваги незначну складність справи, колегія суддів доходить висновку, що розмір витрат на оплату послуг адвоката у даній адміністративній справі з метою їх відшкодування за рахунок відповідача може вважатися співмірним та обґрунтованим у розмірі 4 000 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, 
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року в адміністративній справі № 160/28490/25 скасувати.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн.
Постанова суду набирає законної сили з 17 березня 2026 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови.
Повна постанова складена 17 березня 2026 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко 

суддя А.В. Суховаров 

суддя Т.І. Ясенова