РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2026 року 	справа № 580/1285/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Орленко В.І., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України про стягнення середнього заробітку за час затримки у виконанні судового рішення,
ВСТАНОВИВ:
Пзивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: стягнути з Державної екологічної інспекції України на користь позивача 42 940,97 грн (сорок дві тисячі дев`ятсот сорок гривень 97 копійок) середнього заробітку за час затримки у виконанні рішення суду щодо поновлення на роботі за період з 10 листопада 2025 року по 10 лютого 2026 року.
Обґрунтовуючи зазначає, що відповідач не виконує рішення суду в адміністративній справі №580/1/19 та він неодноразово звертався до суду з позовними заявами щодо стягнення середнього заробітку з відповідача.
Ухвалою суду від 16.02.026 суд прийняв її до розгляду та відкрив спрощене провадження у справі.
24.02.2026 на адресу суду надійшов відзив відповідача, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вважає, не порушив заявленого права та вживав всі заходи для поновлення позивача. Також звертає увагу про заборону перебувати на посаді державної служби після 65 років.
Всі документи, що надійшли від учасників, суд долучив до матеріалів адміністративної справи, як докази.
Оскільки обґрунтованих клопотань від учасників спору про розгляд справи у судовому засіданні з їх повідомленням та викликом суду не надійшло, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати та допитати свідків, суд дійшов висновку розглянути справу без виклику сторін у судове засідання за наявними письмовими доказами.
Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Посвідченням від 04.06.2018 серії НОМЕР_1 підтверджується, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (Категорія 2).
Із Єдиного державного реєстру судових рішень та Автоматизованої системи Черкаського окружного адміністративного суду «Діловодство» суд установив, що між тими ж сторонами розглядались адміністративні справи №580/1/19, №580/2845/19, №580/4462/20, №580/3677/21 та №580/4671/22, 580/10684/23, 580/2469/25, 580/5288/25, 580/9091/25, 580/12506/25.
Так, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26.06.2019, яке набрало законної сили 23.09.2019, у справі №580/1/19 позов позивача задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ відповідача від 07 грудня 2018 року №407-0 про звільнення позивача з посади начальника Державної екологічної інспекції у Черкаській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Черкаської області. Поновлено позивача на посаді начальника Державної екологічної інспекції у Черкаській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Черкаської області із 11.12.2018. Присуджено стягнути із відповідача на користь позивача 85881 (вісімдесят п`ять тисяч вісімсот вісімдесят одна) грн. 94 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період із 11.12.2018 до 26.06.2019 із відрахуванням відповідних податків та зборів на доходи фізичних осіб, сплата яких є обов`язковою у встановленому законом порядку. Зазначено, що рішення в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення суми за один місяць підлягає негайному виконанню.
Тому відповідач виніс накази: 
від 16 серпня 2019 року: №275-О про поновлення позивача на посаді, №276-О про припинення державної служби та звільнення позивача з посади, №4-О про поновлення позивача на посаді;- 
від 21 серпня 2019 року №5-О про припинення державної служби та оголошення наказу про звільнення позивача з посади.
Вважаючи вказані вище накази протиправними позивач оскаржив їх до суду.
Між сторонами вирішений спір Черкаським окружним адміністративним судом рішенням від 28.11.2019 (справа №580/2845/19), яке набрало законної сили 19.02.2020. Визнано протиправними та скасовані накази відповідача від 16 серпня 2019 року № 275-О, від 16 серпня 2019 року № 276-О, від 16 серпня 2019 року № 4-О, від 21 серпня 2019 року №5-О.
У зв`язку з невиконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду в адміністративній справі №580/1/19 позивач неодноразово звертався до суду з позовними заявами щодо стягнення середнього заробітку з відповідача, а саме у справі №580/4462/20, №580/3677/21 та №580/4671/22. 
Так, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року, яке набрало законної сили 25.03.2021, у справі №580/4462/20 позов задоволено повністю. Присуджено стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки у виконанні рішення суду щодо поновлення позивача на роботі за період з 27.06.2019 до 12.10.2020 у сумі 234999 (двісті тридцять чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 26 коп. з відрахуванням відповідних податків та зборів на доходи фізичних осіб, сплата яких є обов`язковою у встановленому законом порядку.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року, яке набрало законної сили 24.01.2022, у справі №580/3677/21 позов задоволено частково. Присуджено стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 13.10.2020 до 07.06.2021 у сумі 108374 (сто вісім тисяч триста сімдесят чотири) грн. 67 коп. (без відрахування податків та обов`язкових платежів).
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року, яке набрало законної сили 10.01.2023, у справі №580/4671/22 позов задоволено повністю. Присуджено стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки у виконанні рішення суду щодо поновлення його на роботі за період з 08.06.2021 до 05.10.2022 в сумі 217268,49 (двісті сімнадцять тисяч двісті шістдесят вісім гривень сорок дев`ять копійок).
У зв`язку з продовжуваним невиконанням рішення суду в адміністративній справі №580/1/19 позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Частиною другою статті 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно зі статтею статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Пунктом 3 ч.1 ст. 371 КАС України встановлено, що рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.
Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, підлягає негайному виконанню (абз.8 ст.235 Кодексу законів про працю України) (далі – КЗпП України).
Статтею 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки роботодавцем виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає у тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду.
Відповідальність за затримку власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, встановлена статтею 236 КЗпП України, згідно з якою проводиться виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі незалежно від вини роботодавця в цій затримці. Тому протилежні доводи відповідача щодо відсутності підстав для застосування вказаної норми КЗпП України не обґрунтовані та не враховані судом.
Середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якого виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.
Отже, згідно зі ст. 236 КЗпП України проводиться виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.
Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.
Аналогічна правова позиція викладена у постанова Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі №802/1183/16-а та від 05.03.2020 року у справі №280/360/19.
Відповідно до ст.5 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі – ЗУ №1404-VIII) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців). Правова природа діяльності органів державної виконавчої служби та її основне призначення полягає саме в примусовому виконанні рішень суду, в тому числі постанов судів про поновлення на посадах у відносинах публічної служби, які набрали законної сили, що і є підставою для негайного їх виконання. Добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов`язок. Зокрема, зазначений обов`язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі. В таких випадках держава в особі органу державної виконавчої служби несе відповідальність за виконання остаточних судових рішень.
Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (ч.2 ст.65 ЗУ №1404-VIII).
Виконання судового рішення як завершальна стадія судового процесу є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченим статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з відомостями сайту (https://youcontrol.com.ua/catalog/company_details/37508533/) та відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, доданої до відзиву, відповідач не перебуває у стані припинення. Тобто, фактично не припинив свою діяльність.
Оскільки відповідач не надав до суду належних, достовірних та допустимих доказів виконання ним рішення суду від 26.06.2019 у справі №580/1/19 у частині поновлення позивача на посаді, тобто фактично не виконав його, а винесені накази відповідача від 16 серпня 2019 року №275-О та №4-О скасовані рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 у справі №580/2845/19, яке набрало законної сили 19.02.2020, заявлений позивачем період вважається його вимушеним прогулом. За період з 10.11.2025 по 10.02.2026 такий період становить 67 робочих днів. Наявні підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки у виконанні рішення суду щодо поновлення позивача на роботі. Доводи щодо набуття 65 років не враховано, позаяк відповідач не усунув порушення вимог виконати рішення суду в належний спосіб.
Розрахунок середнього заробітку за несвоєчасну виплату відповідачем коштів має відбуватись за всі робочі дні затримки. 
Згідно з п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок), для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. 
Відповідно до п.8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Довідкою від 22.05.2019 №01/146 підтверджується, що розмір середньої заробітної плати за два останні календарні місяці (жовтень-листопад 2018 року) складав 14100,00грн. Середньоденне грошове забезпечення позивача становило 640,91грн (28200,00грн /44 робочі дні).
Розрахунок середнього заробітку за час затримки у виконанні рішення суду щодо поновлення позивача на роботі за заявлений період становить: 640,91грн (середньоденне грошове забезпечення позивача) * 67 робочих днів (кількість днів прострочення) = 42940,97 грн. 
Отже, заявлені позовні вимоги повністю обґрунтовані.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Зважаючи на відсутність доказів понесення позивачем судових витрат, відсутні підстави для їх розподілу відповідно до ст.139 КАС України.
Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 134-139, 242-245, 255, 257-262, 295 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Стягнути з Державної екологічної інспекції України (01042, місто Київ, провул. Новопечерський, будинок 3, корпус 2; код ЄДРПОУ 37508533) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) середній заробіток за час затримки у виконанні рішення суду щодо поновлення його на роботі за період з 10.11.2025 по 10.02.2026 середній заробіток за час затримки у виконанні рішення суду щодо поновлення його на роботі в сумі 42940 грн (сорок дві тисячі дев`ятсот сорок) 97 коп.
Судові витрати не розподіляються. 
Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».
Копію рішення направити сторонам справи.

Рішення складене та підписане 17.04.2026.

Суддя 	Валентина ОРЛЕНКО