УХВАЛА

08 квітня 2026 року
м. Київ

справа № 359/10203/19
провадження № 61-4547ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 березня 2026 року в справі 
за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі», Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергетична компанія» про визнання незаконними дій та зобов`язання здійснити перерахунок,
встановив:
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, у якому, 
з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просив визнати незаконними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергетична компанія» (далі - ТОВ «Київська обласна ЕК») з нарахування боргу за спожитку електроенергію за період з 02 січня 2019 року по 13 січня 2020 року у розмірі 197 289, 61 грн, а також зобов`язати Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (далі - ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі») та ТОВ «Київська обласна ЕК» здійснити перерахунок вищевказаної заборгованості.
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2025 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду 
від 05 березня 2026 року, у задоволенні позову   ОСОБА_1 відмовлено.
06 квітня 2026 рокупредставник заявника ОСОБА_1 - адвокат Мневець О. М. через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області 
від 26 вересня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 05 березня 2026 року у вказаній справі.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, 
яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За приписами частини четвертої статті 19 ЦПК України спрощене позов
не провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене 
для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Частиною четвертою статті 274 ЦПК України визначено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу 
їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України ця справа не відноситься 
до тієї категорії справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом 
на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята 
статті 19 ЦПК України).
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» встановлено, що з 01 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 328, 00 грн.
Ціна позову в цій справі у частині вимог майнового характеру станом на 01 січня 2026 року не перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму 
для працездатних осіб (3 328,00 грн * 80 = 266 240, 00 грн). У частині позовних вимог немайнового характеру справа № 359/10203/19 є незначної складності 
та не представляє складності у зв`язку зі сталістю законодавства та судової практики.
З огляду на зазначене, ця справа є справою незначної складності 
та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає 
за можливе визнати цю справу малозначною.
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.
Верховним Судом досліджено та взято до уваги ціну та предмет позову, складність справи, її значення для сторін та суспільства й також не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права 
на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - 
на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє 
у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано 
на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі
і вони не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) 
у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність 
чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою 
статті 19 ЦПК України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ухвалив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 05 березня 2026 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі», Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергетична компанія» про визнання незаконними дій та зобов`язання здійснити перерахунок.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко