ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 211/8792/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів: Лукманової О.М., Божко Л.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції 
на рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.10.2025 року (головуючий суддя Сарат Н.О.) 
в адміністративній справі №211/8792/25 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,- 

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 05.08.2025 до Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до відповідача Департаменту патрульної поліції, в якому просив: 
-визнати протиправною та скасувати постанову інспектора патрульної поліції Муськіної Анастасії Філліпівни серії ЕНА №5315547 від 25.07.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП; 
-провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 – закрити.
В обґрунтування позову зазначено, що 25.07.2025 року близько 22:43 у м. Кривий Ріг працівниками поліції було зупинено автомобіль Фольксваген В5 днз JTK 421. У вказаному автомобілі Позивач перебував в якості пасажира, а за кермом знаходилась його дружина. Незважаючи на ці обставини, інспектор Муськіна А.Ф., помилково ідентифікувавши Позивача як водія, винесла щодо нього оскаржувану постанову про накладення штрафу в розмірі 425 грн за нібито відсутність у нього документів на право керування. Після зупинки транспортного засобу працівником поліції, через стресову ситуацію та відсутність юридичних знань, позивач підписав запропоновані йому документи, не усвідомлюючи повною мірою їх змісту та правових наслідків. Однак, факт підписання позивачем протоколу не може свідчити про його вину, оскільки він не є суб`єктом вказаного правопорушення, тобто особою, яка керувала транспортним засобом. Оскаржувана постанова є протиправною, оскільки винесена щодо неналежного суб`єкта, за відсутності складу правопорушення та з грубим порушенням процесуальних норм і стандартів доказування, оскільки винесена щодо неналежного суб`єкта, за відсутності складу правопорушення та з грубим порушенням процесуальних норм і стандартів доказування. Зазначає, що у Постанові Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 13.08.2025 р. у справі № 211/8771/25, яка стосувалася тих самих подій та осіб, суд, дослідивши відеозапис, встановив, що на момент зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 перебував на передньому пасажирському сидінні, а за кермом перебувала інша особа. Постанова набрала законної сили, тому даний факт не потребує доказуванню. Позивач не був водієм, він не є суб`єктом правопорушення за ст. 126 КУпАП. 
Рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.10.2025 року позов задоволено.
Скасовано постанову інспектора патрульної поліції Муськіної Анастасії Філліпівни серії ЕНА №531547 від 25.07.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. 
Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП є недоведеним, оскільки суд не може достовірно встановити, що позивач дійсно керував транспортним засобом. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Вказує, що оскаржувана постанова винесена в межах повноважень поліцейського патрульної поліції в порядку та у спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, тому підстави для її скасування відсутні.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що 25.07.2025 об 22 год. 43 хв. по вул. Сергія Параджанова біля буд 17 відповідачем було зупинено т.з. Volkswagen В5 на іноземній реєстрації з номерним знаком Фольксваген В5 днз JTK 421 відповідно до п.10 ч.1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» (відео файл clip-0). Відповідач стверджує, що автомобілем до момент зупинки керував саме ОСОБА_1 , та що він світив фонариком та бачив (зафіксував) як позивач мінявся місцями з жінкою, інспектор підійшов до позивача, представився згідно з ч.3 ст.18 ЗУ " Про Національну поліцію", після чого згідно з ч.3 ст.35 ЗУ "Про Національну поліцію" поінформував водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки та попросив пред`явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, але водії відмовився пред`являти посвідчення у спосіб який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у посвідченні водія, чим порушив п. 2.1 (а ) ПДР України. 
Після з`ясування усіх фактичних даних поліцейським було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правово відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифікат: "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, за що передбачене відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Після зупинки транспортного засобу Фольксваген В5 днз JTK 421 біля будинку №17 по вул. Сергія Парджанова м. Кривий Ріг працівник поліції, підійшовши до автомобіля, виявив ОСОБА_1 на передньому пасажирському автомобілі, та попросив надати документи про реєстрацію автомобіля. За кермом транспортного засобу Фольксваген В5 днз JTK 421 в цей час перебувала інша особа. 
Доказу та зафіксованого на бодікамеру відео, що за кермом транспортного засобу Фольксваген В5 днз JTK 421 біля будинку АДРЕСА_1 був саме позивач ОСОБА_1 не надано.
Позивач стверджує, що не був за кермом та не керував транспортним засобом.
Згідно постанови Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.08.2025 року у справі №211/8771/25 було провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, саме через відсутність факту керування "Суддя дійшла до висновку, що сам факт керування ОСОБА_1 автомобілем не доведений, а тому він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.".
Постанова суду у справі №211/8771/25 набрала законної сили 26.08.2025 року. 
Позивач вважає протиправною постанову відповідача серії ЕНА №5315547 від 25.07.2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.
Суд першої інстанції позов задовольнив. 
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. 
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-XII, Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII, норми Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про Правила дорожнього руху» від 10.10.2001 р. №1306.
Адміністративна відповідальність за ст. 126 ч.1 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі посвідчення водія.
Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: 
перевірка документів особи; 
опитування особи; 
зупинення транспортного засобу; 
застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. 
Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. 
Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП є недоведеним, оскільки суд не може достовірно встановити, що позивач дійсно керував ТЗ.
Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно із частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Стаття 62 Конституції України встановлює, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. 
Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 
скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 
скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 
змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. 
Враховуючи відсутність доказів щодо встановлення адміністративного правопорушення щодо позивача та наявність Постанова суду у справі №211/8771/25 набрала законної сили 26.08.2025 року, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій/рішень.
В силу ч.4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 286, 311, 316, 321, 322 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.
Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.10.2025 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття 29.01.2026 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова 

суддя О.М. Лукманова 

суддя Л.А. Божко