ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року 
м. Київ
справа № 480/7129/23
провадження № К/990/36588/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Жука А. В., Мельник-Томенко Ж. М.
розглянув у попередньому судовому засіданні у суді касаційної інстанції адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Бюро економічної безпеки у Волинській області, за участю третіх осіб - Бюро економічної безпеки України, керівника Територіального управління Бюро економічної безпеки у Волинській області Юлдашева Сергія Олексійовича, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою Територіального управління Бюро економічної безпеки у Волинській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року, ухваленого у складі головуючого судді Прилипчука О. А., та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2024 року, прийнятої у складі колегії суддів: головуючого - Подобайло З. Г., суддів: Ральченка І. М., Чалого І. С.,
І. Суть спору
1. У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Територіального управління Бюро економічної безпеки у Волинській області (далі - ТУ БЕБ у Волинській області), за участю третіх осіб - Бюро економічної безпеки України (далі - БЕБ України), керівника ТУ БЕБ у Волинській області Юлдашева Сергія Олексійовича, у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив: 
1.1. визнати протиправним та скасувати наказ ТУ БЕБ у Волинській області від 14 червня 2023 року № 46-к/дск "Про звільнення ОСОБА_1 ", яким лейтенанта БЕБ України, старшого детектива Відділу детективів із захисту економіки у сфері обігу підакцизних товарів Підрозділу детективів (на правах самостійного управління) ТУ БЕБ у Волинській області (посада код 3.2.030) ОСОБА_1 звільнено з посади та служби в БЕБ України за підпунктом 11 пункту 72 Положення про проходження служби особами, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року № 1333 (у випадку встановлення невідповідності зайнятій посаді під час випробувального строку) з 16 червня 2023 року;
1.2. поновити лейтенанта БЕБ України ОСОБА_1 на посаді та службі в БЕБ України старшим детективом Відділу детективів із захисту економіки у сфері обігу підакцизних товарів Підрозділу детективів (на правах самостійного управління) ТУ БЕБ у Волинській області (посада код 3.2.030);
1.3. стягнути з ТУ БЕБ у Волинській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період починаючи з дня фактичного звільнення з роботи 16 червня 2023 року.
2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звільнення є незаконним та таким, що не узгоджується із чинним законодавством, оскільки зауважень та нарікань протягом терміну випробування, тобто з 14 березня 2023 року по 14 червня 2023 року до ОСОБА_1 не надходило. Під час проходження служби у ТУ БЕБ у Волинській області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності не притягувався та службові розслідування відносно нього не проводились.
Позивач стверджує, що в межах випробувального терміну 12 червня 2023 року його призначено на посаду старшого детектива відділу захисту економіки у сфері обігу підакцизних товарів Підрозділу детективів (на правах самостійного управління) ТУ БЕБ у Волинській області, вже без встановлення випробувального терміну.
Позивач наголошує, що станом на 14 червня 2023 року, тобто дати прийняття наказу про звільнення позивача він вже був гласним штатним працівником, який має спеціальні звання БЕБ України, з випробувальним строком три місяці як переможця конкурсу, яким його було прийнято на роботу, обіймаючи посаду старшого детектива ТУ БЕБ у Волинській області.
Однак, 14 червня 2023 року, тобто через два дні після призначення, т.в.о. керівника Підрозділу детективів ТУ БЕБ у Волинській області Байкевич Р. подав рапорт до керівника ТУ БЕБ у Волинській області Юлдашева С. , зі змісту якого інформувалось про прорахунки та недоліки в роботі з боку старшого детектива ОСОБА_1 , тобто невиконання поставлених завдань.
Вважаючи наказ ТУ БЕБ у Волинській області від 14 червня 2023 року № 46-к/дск,, яким позивача звільнено із займаної посади протиправним, ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою про його скасування.
ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи
3. Відповідно до витягу з наказу ТУ БЕБ у Волинській області від 13 березня 2023 року № 17-к/дск ОСОБА_1 прийнято на службу та призначено на посаду до БЕБ України , з випробувальним строком три місяці (т.1 а.с.59-60).
4. 14 березня 2023 року т.в.о. керівника ТУ БЕБ у Волинській області Юлдашевим Сергієм затверджено завдання на випробувальний строк старшого детектива ТУ БЕБ у Волинській області ОСОБА_1 у період з 14 березня 2023 року по 14 червня 2023 року (т.1 а.с.20).
За змістом наведених завдань до ОСОБА_1 доведено до відома про необхідність:
1. Ознайомлення з матеріалами кримінальних проваджень віднесених до підслідності БЕБ, які надійшли з інших органів досудового розслідування за підслідністю;
2. Здійснення досудового розслідування кримінальних проваджень. Підготовка та складання процесуальних документів;
3. Здійснення офіційного листування, підготовка відповідей на звернення громадян, запитів та звернень народних депутатів України, запитів на інформацію, що стосуються досудового розслідування кримінальних проваджень;
4. Застосування законодавства в роботі Територіального управління БЕБ у Волинській області при виконанні функціональних обов`язків.
5. Згідно з наказом ТУ БЕБ у Волинській області від 20 березня 2023 року № 20-к/дск "Про переведення працівників" позивача переведено на іншу посаду (код посади - 3.025), з 20 березня 2023 року зі збереженням раніше встановленого випробувального строку на підставі рапорту ОСОБА_1 від 20 березня 2023 року (т.1 а.с.66).
6. Відповідно до наказу ТУ БЕБ у Волинській області від 12 червня 2023 року № 45-к/дск "Про переведення працівників" позивача переведено на посаду в органах ТУ БЕБ у Волинській області, з 13 червня 2023 року, зі збереженням встановленого випробувального строку на підставі рапорту ОСОБА_1 від 12 червня 2023 року (т.1 а.с.67).
7. Наказом ТУ БЕБ у Волинській області від 14 червня 2023 року № 46-к/дск "Про звільнення ОСОБА_1 " позивача звільнено з посади та служби в БЕБ України за підпунктом 11 пункту 72 Положення про проходження служби особами, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року № 1333, з 16 червня 2023 року.
8. Підставою для видання вказаного наказу слугували доповідна записка т.в.о. керівника Підрозділу детективів ТУ БЕБ у Волинській області від 14 червня 2023 року та попередження про наступне звільнення від 14 червня 2023 року (т.1 а.с.68).
9. 14 червня 2023 року т.в.о. керівника Підрозділу детективів ТУ БЕБ у Волинській області Байкевичем Русланом складено доповідну записку (т.1 а.с.124).
Відповідно до наведеної доповідної записки т.в.о. керівника Підрозділу детективів ТУ БЕБ у Волинській області Байкевич Руслан повідомляє керівника ТУ БЕБ у Волинській області Юлдашева Сергія , що старший детектив ОСОБА_1 не виконав завдання, що встановлювалися на випробувальний термін. Також, повідомив, що позивач зарекомендував себе виключно з негативного боку та, як наслідок, якість досудового розслідування у кримінальних справах, які розслідувалися ОСОБА_1 є вкрай низькою та неефективною та такою, що здійснювалося з грубим порушенням Кримінального процесуального законодавства, про що викладено у окремій доповідній записці від 14 червня 2023 року. У зв`язку із цим ОСОБА_1 відсторонено від розслідування усіх кримінальних проваджень, які перебували в його розпорядженні.
10. У попередженні про наступне звільнення від 14 червня 2023 року зазначено, що за результатами професійної діяльності позивача на займаній посаді, встановлено недостатній фаховий рівень для виконання посадових обов`язків (т.1 а.с.123).
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
11. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2024 року, позов задоволено.
11.1. Скасовано наказ ТУ БЕБ у Волинській області від 14 червня 2023 року №46-к/дск "Про звільнення ОСОБА_1 ".
11.2. Поновлено лейтенанта БЕБ України ОСОБА_1 на посаді та службі в БЕБ України старшим детективом Відділу детективів із захисту економіки у сфері обігу підакцизних товарів Підрозділу детективів (на правах самостійного управління) ТУ БЕБ у Волинській області з 19 червня 2023 року.
11.3. Стягнуто з ТУ БЕБ у Волинській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 344654,87 грн.
12. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ та доповідна записка т.в.о. керівника Підрозділу детективів ТУ БЕБ у Волинській області від 14 червня 2023 року не містять конкретних підстав в чому саме полягало невиконання завдань, що встановлювалися на випробувальний термін.
Разом з цим не зазначено підстави для звільнення також і в попередженні про наступне звільнення позивача, оскільки в цьому попередженні зазначено, що за результатами професійної діяльності позивача на займаній посаді встановлено недостатній фаховий рівень для виконання посадових обов`язків (т.1 а.с.123).
Суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не надано до суду окремої доповідної записки від 14 червня 2023 року про яку зазначено в оскаржуваному наказі, яка була підставою звільнення ОСОБА_1 .
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про невідповідність оскаржуваного наказу критеріям обґрунтованості рішень суб`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
13. Зазначена позиція підтримана Восьмим апеляційним адміністративним судом, який за результатом апеляційного перегляду залишив рішення суду першої інстанції без змін.
IV. Касаційне оскарження 
14. Представник ТУ БЕБ у Волинській області подала касаційну скаргу на вказані судові рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їхні рішення та ухвалити нове, яким відмовити у позові.
Так, автор скарги вказує на неврахування судами попередніх інстанцій правових висновків щодо питання застосування статті 28 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), викладених у постановах Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі 2140/1369/18, від 16 жовтня 2020 року у справі № 489/548/17, від 22 липня 2020 року у справі № 826/12446/17, від 29 березня 2018 року у справі № 381/4968/16-ц та від 21 грудня 2019 року у справі № 701/173/18-ц.
15. За наслідками автоматичного розподілу касаційну скаргу було передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Мартинюк Н. М., судді: Жук А. В., Мацедонська В. Е.
Верховний Суд ухвалою від 08 жовтня 2024 року відкрив касаційне провадження за скаргою ТУ БЕБ у Волинській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2024 року у цій справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
У зв`язку з перебуванням головуючого судді Мартинюк Н. М. у відпустці призначено повторний автоматичний розподіл цієї справи, за результатами якого ця справа передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Смокович М. І., судді: Жук А. В., Мельник-Томенко Ж. М.
16. Позивач подав відзив на касаційну скаргу, в якому, наполягаючи на безпідставності останньої, просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
V. Релевантні джерела права й акти їхнього застосування
17. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
18. Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
19. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
20. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
21. Правові основи організації та діяльності Бюро економічної безпеки України передбачено Законом України "Про Бюро економічної безпеки України" від 28 січня 2021 року № 1150-IX в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1150-IX).
22. Визначення Бюро економічної безпеки України міститься у статті 1 Закону № 1150-IX та відповідно до частини першої цієї статті є центральним органом виконавчої влади, на який покладаються завдання щодо протидії правопорушенням, що посягають на функціонування економіки держави. 
Відповідно до покладених завдань Бюро економічної безпеки України виконує правоохоронну, аналітичну, економічну, інформаційну та інші функції.
23. В силу частин першої-другої статті 19 Закону № 1150-IX до працівників Бюро економічної безпеки України належать особи, які є гласними і негласними штатними працівниками, з числа осіб, які мають спеціальні звання, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір з Бюро економічної безпеки України.
Служба в Бюро економічної безпеки України є державною службою особливого характеру, що полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Бюро економічної безпеки України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.
24. Приписами частини третьої статті 19 Закону № 1150-IX визначено, що На службу до Бюро економічної безпеки України приймаються на конкурсній основі в добровільному порядку громадяни України, які здатні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, віком, освітнім і професійним рівнем та станом здоров`я ефективно виконувати відповідні службові обов`язки.
Директор Бюро економічної безпеки України утворює конкурсну комісію, яка проводить конкурс на зайняття вакантних посад гласних штатних працівників у Бюро економічної безпеки України. Директор Бюро економічної безпеки України включає до складу конкурсної комісії представників, визначених Радою громадського контролю при Бюро економічної безпеки України (не більше трьох осіб).
Для проведення конкурсу на зайняття посад негласних штатних працівників Бюро економічної безпеки України Директор Бюро економічної безпеки України з урахуванням вимог Закону України "Про державну таємницю" утворює окрему конкурсну комісію з числа працівників Бюро економічної безпеки України, які мають доступ до державної таємниці та яким Директором Бюро економічної безпеки України надано відповідний доступ до інформації про кандидатів на такі посади.
Прийняття громадян України на службу до Бюро економічної безпеки України без проведення конкурсу забороняється.
Кваліфікаційні вимоги та критерії професійної придатності для зайняття посад у підрозділах Бюро економічної безпеки України визначаються Бюро економічної безпеки України.
Положення про конкурсні комісії та регламент їх роботи визначаються Бюро економічної безпеки України.
Повідомлення про оголошення конкурсу на зайняття посади в Бюро економічної безпеки України розміщується на офіційному веб-сайті Бюро економічної безпеки України не пізніше ніж за 10 днів до завершення строку подання заяв на участь у конкурсі.
Конкурс на зайняття посад у Бюро економічної безпеки України передбачає складання кваліфікаційного іспиту (тестування) та проведення співбесіди.
Особи, які претендують на зайняття посад у Бюро економічної безпеки України, до призначення на відповідну посаду зобов`язані повідомити керівництву органу, на зайняття посади в якому вони претендують, про працюючих у такому органі близьких осіб. 
25. Відповідно до частин четвертої-п`ятої статті 19 Закону № 1150-IX трудові відносини працівників Бюро економічної безпеки України регулюються цим Законом, законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами. На державних службовців Бюро економічної безпеки України поширюється дія Закону України "Про державну службу". Посади державних службовців Бюро економічної безпеки України відносяться до відповідних категорій посад державної служби в порядку, встановленому законодавством.
Порядок проходження служби особами, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, визначається цим Законом, Положенням про проходження служби особами, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, що затверджується Кабінетом Міністрів України, а також іншими нормативно-правовими актами. На осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, поширюється Дисциплінарний статут Національної поліції України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. 
26. Так, на виконання вимог частини п`ятої статті 19 Закону № 1150-IX Кабінет Міністрів України затвердив Положення про проходження служби особами, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України від 29 листопада 2022 року № 1333 (далі - Положення № 1333), згідно з пунктом 14 якого на вакантну посаду гласного/негласного штатного працівника БЕБ призначається переможець конкурсу, який пройшов медичну комісію та здатний за станом здоров`я ефективно виконувати відповідні службові обов`язки.
27. Відповідно до пункту 50 Положення № 1333 особи, які мають спеціальні звання БЕБ, користуються правами і виконують службові обов`язки відповідно до законодавства та цього Положення.
28. За пунктом 54 Положення № 1333 особи, які мають спеціальні звання БЕБ, під час виконання покладених на них обов`язків підпорядковуються тільки своєму безпосередньому та прямому керівнику.
Ніхто, крім безпосереднього і прямого керівника (за винятком випадків, прямо передбачених законом), не може надавати будь-які письмові чи усні вказівки, вимоги, доручення особам, які мають спеціальні звання БЕБ, або іншим способом втручатися в законну діяльність осіб, які мають спеціальні звання БЕБ, зокрема діяльність, пов`язану з кримінальним провадженням або провадженням у справах про адміністративні правопорушення.
29. Приписами пункту 60 Положення № 1333 передбачено, що додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток надаються відповідно до законодавства про відпустки.
30. Відповідно до статті 27 КЗпП України строк випробування при прийнятті на роботу, якщо інше не встановлено законодавством України, не може перевищувати трьох місяців, а в окремих випадках, за погодженням з відповідним виборним органом первинної профспілкової організації, - шести місяців.
Строк випробування при прийнятті на роботу робітників не може перевищувати одного місяця.
До строку випробування не зараховуються дні, коли працівник фактично не працював, незалежно від причини.
31. Результати випробування при прийнятті на роботу врегульовано статтею 28 КЗпП України, згідно з якою коли строк випробування закінчився, а працівник продовжує працювати, то він вважається таким, що витримав випробування, і наступне розірвання трудового договору допускається лише на загальних підставах.
У разі встановлення роботодавцем невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі він має право протягом строку випробування звільнити такого працівника, письмово попередивши його про це за три дні. Розірвання трудового договору з цих підстав може бути оскаржене працівником в порядку, встановленому для розгляду трудових спорів у питаннях звільнення.
32. Згідно з підпунктом 11 пункту 72 Положення № 1333 особа, яка має спеціальне звання БЕБ, звільняється із служби у випадку встановлення невідповідності займаній посаді під час випробувального строку.
33. Приписами пунктів 74, 75 Положення № 1333 передбачено, що звільнення осіб, які мають спеціальні звання БЕБ, із служби здійснюється Директором БЕБ та керівниками територіальних управлінь БЕБ відповідно до повноважень, визначених Законом, іншими нормативно-правовими актами.
Останнім днем проходження служби у БЕБ вважається день звільнення особи, яка має спеціальне звання БЕБ, з БЕБ відповідно до наказу БЕБ щодо особового складу. 
VI. Позиція Верховного Суду
34. Спірні правовідносини, які склались у цій справі, виникли з приводу звільнення позивача із служби в органах БЕБ за підпунктом 11 пункту 72 Положення № 1333, тобто у зв`язку зі встановленням невідповідності займаній посаді під час випробувального строку.
35. З аналізу статті 19 Закону № 1150-IX висновується, що в органах БЕБ може працювати три категорії працівників, до яких застосовується окреме законодавство: 
державні службовці - Закон України «Про державну службу» та в частині неврегульованій вказаним Законом - приписами КЗпП України; 
особи, які уклали трудовий договір з БЕБ - КЗпП України; 
особи, які є гласними і негласними штатними працівниками, з числа осіб, які мають спеціальні звання - Закон № 1150-IX, Положення № 1333, а в частині неврегульованості вказаними нормативно-правовими актами - КЗпП України.
36. У справі, що розглядається, наказом ТУ БЕБ у Волинській області від 13 березня 2023 року № 17-к/дск ОСОБА_1 прийнято на службу та призначено на посаду до БЕБ України, з випробувальним строком три місяці.
В подальшому відповідно до наказів ТУ БЕБ у Волинській області від 20 березня 2023 року № 20-к/дск та від 12 червня 2023 року № 45-к/дск позивача переведено на іншу посаду, зі збереженням встановленого випробувального строку.
При цьому 14 березня 2023 року т.в.о. керівника ТУ БЕБ у Волинській області Юлдашевим Сергієм затверджено завдання на випробувальний строк старшого детектива ТУ БЕБ у Волинській області ОСОБА_1 у період з 14 березня 2023 року по 14 червня 2023 року, відповідно до яких ОСОБА_1 доведено до відома про необхідність:
1. Ознайомлення з матеріалами кримінальних проваджень віднесених до підслідності БЕБ, які надійшли з інших органів досудового розслідування за підслідністю;
2. Здійснення досудового розслідування кримінальних проваджень. Підготовка та складання процесуальних документів;
3. Здійснення офіційного листування, підготовка відповідей на звернення громадян, запитів та звернень народних депутатів України, запитів на інформацію, що стосуються досудового розслідування кримінальних проваджень;
4. Застосування законодавства в роботі Територіального управління БЕБ у Волинській області при виконанні функціональних обов`язків.
37. Отже, питання встановлення гласним штатним працівником, який має спеціальне звання невідповідності займаній посаді під час випробувального строку врегульовано приписами Положення № 1333 та КЗпП України.
38. Виходячи із системного аналізу вищезазначених норм, випробувальний термін встановлюється законом для особи незалежно від строку перебування на посаді та незалежно від переведення з однієї посади на іншу.
При цьому до строку випробування не зараховуються дні, коли працівник фактично не працював, незалежно від причини, а тому випробувальний термін продовжується на відповідну кількість днів, протягом яких він фактично не виконував посадові обов`язки.
39. Варто зазначити, що звільнення працівника під час терміну випробування не можна визнати таким, що провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, оскільки працівник при прийнятті на роботу, даючи згоду на випробування, фактично дає згоду і на можливість звільнення, якщо протягом строку випробування буде встановлено невідповідність його роботі, на яку його прийнято.
40. Автор касаційної скарги вказує на правовий висновок, викладений Верховним Судом у постановах від 29 березня 2018 року у справі № 381/4968/16-ц та від 21 грудня 2019 року у справі № 701/173/18-ц, який полягає у тому, що питання про відповідність чи невідповідність працівника обумовленій роботі, оцінку його професійних та ділових якостей дає власник або уповноважений ним орган та не може вирішуватися судом.
41. Дійсно, суб`єкт призначення у період випробувального строку з`ясовує професійні та ділові якості працівника, його здатність виконувати якісно і сумлінно свої обов`язки. У разі якщо роботодавець в період випробування працівника дійде негативного висновку щодо відповідності працівника роботі, яка йому доручається, він має право його звільнити з причини незадовільного результату випробування. 
42. Суб`єкт призначення самостійно визначає, чи відповідає працівник посаді на яку його призначено, і, визначаючи у цьому контексті критерії якості виконання роботи за посадою, наділений певною свободою розсуду.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду У від 22 липня 2020 року у справі №826/12446/17, на яку вказує автор касаційної скарги. 
43. Водночас варто зазначити, що висновок про невідповідність працівника займаній посаді має бути обґрунтованим і документально підтвердженим. Тобто для висновку про невідповідність займаній посаді повинні бути достатні очевидні (фактичні) підстави, на основі яких можна пересвідчитися у тому, наскільки обґрунтованими є висновки суб`єкта призначення, оскільки, використовуючи дискреційні повноваження, останній зобов`язаний повно і правильно оцінювати обставини, наявні факти та правильно застосовувати до встановлених фактів чинні правові норми.
44. Натомість завданням суду є належний та ефективний контроль відповідності таких дій закону й принципам права задля забезпечення дотримання таким органом прав особи, що звернулася за захистом.
Обов`язковому з`ясуванню, у цьому випадку, підлягають, зокрема такі обставини: коли працівник не справляється з дорученою йому роботою (обов`язками); фіксування самого факту того, що працівник не впорався зі своїми посадовими обов`язками або неналежним чином поставився до них саме в результаті недостатності своєї кваліфікації; визначення конкретних претензій роботодавця, разом із письмовими поясненнями працівника про причини допущених ним порушень.
Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 04 лютого 2021 року у справі № 826/13700/18, від 11 лютого 2021 року у справі № 0540/8825/18-а, від 10 червня 2021 року у справі № 817/892/18, від 30 червня 2022 року у справі № 500/1799/20.
45. Як вже зазначалось, позивача призначено на посаду з випробувальним строком три місяці, відповідно до його заяви, в якій він висловив свою згоду про проходження випробувального терміну.
З оскаржуваного наказу про звільнення позивача із займаної посади висновується, що підставою його видання слугували доповідна записка т.в.о. керівника Підрозділу детективів ТУ БЕБ у Волинській області від 14 червня 2023 року та попередження про наступне звільнення від 14 червня 2023 року.
46. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14 червня 2023 року т.в.о. керівника Підрозділу детективів ТУ БЕБ у Волинській області Байкевичем Русланом складено доповідну записку, в якій повідомлено керівника ТУ БЕБ у Волинській області Юлдашева Сергія , що старший детектив ОСОБА_1 не виконав завдання, що встановлювалися на випробувальний термін. Також, повідомлено, що позивач зарекомендував себе виключно з негативного боку та, як наслідок, якість досудового розслідування у кримінальних справах, які розслідувалися ОСОБА_1 є вкрай низькою та неефективною та такою, що здійснювалося з грубим порушенням Кримінального процесуального законодавства, про що викладено у окремій доповідній записці від 14 червня 2023 року. У зв`язку із цим ОСОБА_1 відсторонено від розслідування усіх кримінальних проваджень, які перебували в його розпорядженні.
У попередженні про наступне звільнення від 14 червня 2023 року зазначено, що за результатами професійної діяльності позивача на займаній посаді, встановлено недостатній фаховий рівень для виконання посадових обов`язків.
47. Наведене свідчить, що фактичні підстави невідповідності позивача займаній посаді у попередженні про звільнення не були зазначені, лише повідомлено про встановлення невідповідності займаній посаді у межах визначених повноважень. Водночас не зазначено ким саме та яким чином встановлено невідповідність позивача займаній посаді, і в чому вона полягає.
48. Варто зазначити, що під час розгляду цієї справи суди першої та апеляційної інстанцій витребовували у відповідача усі наявні у нього докази, які слугували підставою звільнення ОСОБА_1 . Натомість відповідачем не було надано суду окремої доповідної записки від 14 червня 2023 року, про яку зазначено в оскаржуваному наказі.
49. Як уже зазначалось, відповідно до затверджених 14 березня 2023 року для позивача завдань на випробувальний строк, то його доведено до відома про необхідність: ознайомлення з матеріалами кримінальних проваджень віднесених до підслідності БЕБ, які надійшли з інших органів досудового розслідування за підслідністю; здійснення досудового розслідування кримінальних проваджень. Підготовка та складання процесуальних документів; здійснення офіційного листування, підготовка відповідей на звернення громадян, запитів та звернень народних депутатів України, запитів на інформацію, що стосуються досудового розслідування кримінальних проваджень; застосування законодавства в роботі Територіального управління БЕБ у Волинській області при виконанні функціональних обов`язків.
50. З наведеного висновується, що завдання мають виключно узагальнений характер.
При цьому ні доповідна записка т.в.о. керівника Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Волинській області від 14 червня 2023 року, ні попередження про наступне звільнення від 14 червня 2023 року, не містять конкретних підстав у чому саме полягало невиконання позивачем завдань, що встановлювалися на випробувальний термін.
51. Верховний Суд неодноразово викладав правову позицію, яка полягає у тому, що випробувальний строк власне і надається для того, щоб особа проявила себе на новопризначеній посаді в усіх аспектах як кваліфікований і відповідальний працівник. Те, наскільки добре державний службовець справляється зі своїми обов`язками, оцінює насамперед суб`єкт призначення. Водночас для висновку про невідповідність займаній посаді повинні бути достатні очевидні (фактичні) підстави, на основі яких можна пересвідчитися у тому, наскільки обґрунтованими є висновки суб`єкта призначення.
Оскільки саме до повноважень суб`єкта призначення належить визначення того, чи відповідає працівник займаній посаді, то будь-який факт помилки з його боку може відігравати істотне значення під час прийняття остаточного рішення в контексті оцінки результатів випробування. У таких випадках суд надає оцінку обґрунтованості такого рішення, а не його доцільності.
52. У доводах касаційної скарги автор також вказує на неврахування судами попередніх інстанцій правової позиції Верховного Суду, викладених у постановах від 22 квітня 2020 року у справі 2140/1369/18 та від 16 жовтня 2020 року у справі № 489/548/17.
53. Так, за обставинами справи № 2140/1369/18 позивач, призначений на посаду державної служби категорії «Б» за результатами конкурсу, обґрунтовував позов тим, що встановлення йому випробувального строку є протиправним, оскільки, на його думку, за відсутності у Законі України «Про державну службу» спеціального регулювання щодо випадків, коли випробування не встановлюється, підлягають застосуванню положення статті 26 КЗпП України, якими передбачено заборону встановлення випробування, зокрема, для осіб, які пройшли конкурс.
Отже, у межах цієї справи Верховний Суд досліджував питання співвідношення норм трудового законодавства та спеціального законодавства про державну службу, а також правомірності встановлення випробувального строку переможцю конкурсу, при цьому висновок щодо результатів проходження випробування формувався на підставі матеріалів оцінювання службової діяльності позивача.
54. У справі № 489/548/17 спір виник щодо проходження державної служби на посаді категорії «В» та стосувався, крім іншого, правомірності продовження випробувального строку у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю позивача. У цій справі Верховний Суд виходив із правомірності продовження випробування та з того, що рішення про невідповідність займаній посаді прийнято за наслідками оцінки виконання службових обов`язків, здійсненої за участю комісії, при наявності відповідного негативного висновку.
Натомість у справі, що розглядається, спір не стосується ані правомірності встановлення випробувального строку переможцю конкурсу, ані продовження такого строку у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, ані правових наслідків проходження служби на посаді іншої категорії. 
55. Таким чином, правовідносини у вказаних справах не є подібними зі справою, що розглядається, оскільки у справі № 2140/1369/18 Верховний Суд вирішував питання про правомірність встановлення випробування переможцю конкурсу на посаду категорії «Б» та про співвідношення Закону України «Про державну службу» і КЗпП України, а у справі № 489/548/17 вирішувалось питання щодо правомірності продовження випробувального строку, проходження служби на посаді категорії «В», а також оцінювання результатів роботи за участю комісії.
56. Повертаючись до обставин цієї справи, варто констатувати, що відповідач не здійснював фіксування факту з якими саме посадовими обов`язками позивач не впорався або до яких саме завдань, затверджених на період випробувального строку, неналежним чином поставився, у зв`язку з чим відповідач в подальшому дійшов висновку про недостатність кваліфікації позивача, що зумовило звільнення його з посади за невідповідність зайнятій посаді під час випробувального строку.
Отже, відповідачем не підтверджено належним чином факту невідповідності позивача займаній посаді.
57. Варто також зауважити, що однією з підстав видання оскаржуваного наказу ТУ БЕБ у Волинській області від 14 червня 2023 року № 46-к/дск про звільнення позивача із займаної посади, як уже зазначалось, було попередження про наступне звільнення, яке датовано та вручено позивачу 14 червня 2023 року, тобто у день видання оскаржуваного наказу.
58. В силу частини другої статті 28 КЗпП України у разі встановлення роботодавцем невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі він має право протягом строку випробування звільнити такого працівника, письмово попередивши його про це за три дні. Розірвання трудового договору з цих підстав може бути оскаржене працівником в порядку, встановленому для розгляду трудових спорів у питаннях звільнення.
59. За такого правового врегулювання та обставин справи відповідачем не було належним чином попереджено позивача за три дні до звільнення, що свідчить про недотримання відповідачем вимог частини другої статті 28 КЗпП України, яке полягло у належному попередженні позивача про звільнення у зв`язку із встановленням роботодавцем невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі.
60. Підсумовуючи вказане, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову.
61. Висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 22 квітня 2020 року у справі 2140/1369/18 та від 16 жовтня 2020 року у справі № 489/548/17, на які посилається автор касаційної скарги, не є релевантними для обставин справи, що розглядається, а тому не підлягають застосуванню.
Щодо висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 22 липня 2020 року у справі № 826/12446/17, від 29 березня 2018 року у справі № 381/4968/16-ц та від 21 грудня 2019 року у справі № 701/173/18-ц, на які вказує автор касаційної скарги, варто зазначити, що такі висновки застосовано судами у справі, що розглядається, водночас застосування правових позицій Верховного Суду здійснювалось на підставі ретельної оцінки обставин справи.
62. З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
63. Доводи ж касаційної скарги не спростовують висновки судів попередніх інстанцій і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.
64. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
VII. Судові витрати
65. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Територіального управління Бюро економічної безпеки у Волинській області залишити без задоволення.
2. Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2024 року у справі № 480/7129/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович 
Судді А. В. Жук
Ж. М. Мельник-Томенко