ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/2198/26
Провадження № 1-кп/0285/578/26

20 квітня 2026 року        м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді — ОСОБА_1 
за участі секретаря судового засідання — ОСОБА_2 

сторони кримінального провадження та інші учасники судовому провадження:
прокурори — ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинувачений — ОСОБА_5 ,
захисник — ОСОБА_6 ,
потерпілий — Державна екологічна інспекція Столичного округу, представник — ОСОБА_7 ,

розглянувши кримінальне провадження № 120230000000001950 за обвинуваченням 
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жукля Корюківського району Чернігівської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, -
установив:

Наказом від 29.04.2021 № 24-к ОСОБУ 2 ( матеріали відносно якої знаходяться в іншому провадженні) призначено на посаду лісничого Сербівського лісництва ДП «Ємільчинський лісгосп АПК», яке знаходиться по вул. Центральна, 5 в с. Серби Звягельського району Житомирської області.
Згідно посадової інструкції № 16 лісничого Сербівського лісництва ДП «Ємільчинський лісгосп АПК» від 16.05.2017 (розділ завдання та обов`язки): лісничий, серед іншого здійснює керівництво виробничо-господарською діяльністю лісництва, керівництво підпорядкованими майстрами лісу.
Отже, відповідно до ч. З ст. 18 і примітки 1 до ст. 364 КК України ОСОБА 2 займав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-ропорядчих і адміністративно-господарських функцій і був службовою збою.
Не зважаючи на обов`язок з організації заходів із охорони лісів від самовільних порубок, забезпечення додержання правил відпуску лісу, рубання лісу, побічного користування лісом, контроль за якістю виконання таксаторами польових лісовпорядних робіт, у ОСОБИ 2 не пізніше 15.08.2024 виник намір особистого збагачення шляхом незаконних рубок деревини на ввіреній йому території лісового фонду Сербівського лісництва ДП «Ємільчинський лісгосп АПК» та подальшого її незаконного перевезення, зберігання.
Розуміючи, що вчинення зазначених дій потребує місць зберігання і переробки, спеціалізованих транспортних засобів для навантаження - розвантаження та перевезення незаконно зрубаної деревини, прикриття цієї діяльності тощо, ОСОБА 2 з метою отримання неправомірної вигоди, розробив план злочинної діяльності, який полягав у пошуку ділянок лісу, де заплановано проведення рубок, візуальна оцінка об`єму та сорту деревини, що може бути незаконного зрубана, залучення співучасників та розподіл між ним обов`язків, незаконній порубці деревини під прикриттям законної господарської діяльності, перевезенні такої деревини на підконтрольне лісопильне підприємство її зберігання, приховування слідів вчинення злочинів.
Влітку 2024 року реалізуючи свій злочинний план ОСОБА 2 запропонував своєму знайомому ОСОБА 1 ( матеріали відносно якого виділено в окреме првадження ), який є фізичною особою-підприємцем і володіє лісопильним підприємством, розташованим неподалік від місця проведення рубок вчинити цей злочин спільно у складі організованої ним групи.
ОСОБА1, який дізнався від ОСОБИ 2, що частина запропонованої йому деревини не буде мати належних супровідних документів і ідентифікаційних бирок, погодився на участь спільному вчиненні злочину під керівництвом ОСОБИ 2.
В свою чергу ОСОБА1, будучи керівником виробництва, з метою незаконного перевезення незаконно порубаної деревини залучив до вчинення злочину свого знайомого ОСОБА_5 , який неофіційно перебував у нього в підпорядкуванні і виконував у нього на підприємстві функції водія-експедитора, для чого надав йому у користування належний ОСОБА 1 вантажний автомобіль спеціальний «ЗІЛ 131», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , а також пообіцяв ОСОБІ 2 придбати незаконно порубану деревину (тобто предмети, здобуті кримінально протиправним шляхом), зберігати її на лісопильному підприємстві, яким він керував.
Незаконно порубана деревина мала доставлятися ОСОБА_5 на лісопильне підприємство, де ОСОБА1 повинен був організувати її незаконне зберігання, розпилювання на пиломатеріали, набивати на порубані колоди бирки, які залишались від попередньо легально придбаних колод, створюючи видимість легальності походження деревини та таким чином приховуючи вчинення злочину.
На вказану пропозицію вчинити даний злочин ОСОБА_5 погодився.
Надалі, у точно не установлений досудовим розслідуванням час приблизно в другій декаді серпня — на початку вересня 2024 року, ОСОБА 2 запропонував своєму підлеглому старшому майстру ліса ОСОБІ 3( матеріали відносно якої знаходяться в іншому провадженні) під час рубок догляду (вибіркових санітарних та інших) замість дерев, призначених у вибіркову санітарну рубку (хворі, всихаючі і тд), здійснити незаконну рубку здорових дерев, які в подальшому будуть реалізовані.
ОСОБА 3, будучи особою, на яку покладено повну матеріальну відповідальність, з метою документального прикриття походження деревини за вказівкою ОСОБИ 2 повинен був виписувати ТТН-ліс про відвантаження лісоматеріалів із ділянок на користь ФОП « ОСОБА_8 », користуючись якою водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «ЗІЛ 131», д.н.з. НОМЕР_1 , декілька разів мав здійснювати завантаження деревини та її подальше незаконне перевезення до лісопильного підприємства ФОП « ОСОБА_8 » в с. Велика Цвіля, створюючи документальне прикриття учасникам на випадок перевірки. На висунуту пропозицію ОСОБА 3 погодився.
Таким чином, ОСОБА 2 в проміжок часу приблизно з другої декади серпня — початку вересня 2024 року було створено організовану групу, а між її учасниками було розподілено злочинні ролі.
Вказана організована група мала визначеного лідера (ОСОБУ 2), якому підпорядковувались інші учасники організованої групи, виконували його вказівки та розпорядження, мала стабільний склад, сталі внутрішні зв`язки, що дозволяло швидко узгоджувати та координувати злочинні дії між її учасниками, характеризувалась довготривалою, поетапною підготовкою до вчинення злочину, діяла тривалий час до моменту припинення її діяльності працівниками поліції 18.09.2024.
24.05.2024 згідно акту лісопатологічного обстеження лісових насаджень проведено обстеження кварталу 71 виділ 39, «Сербівського лісництва» ДП «Ємільчинський лісгосп АПК», площею 11 га, згідно з яким в насадженні зафіксовано наявність шкідників та хвороб та рекомендовано проведення вибіркової санітарної рубки інтенсивністю проведення заходу 5 %.
Дізнавшись про заплановану рубку, ОСОБА 2 під її прикриттям вирішив провести незаконну рубку дерев.
15.08.2024 ОСОБА2 повідомив ОСОБА1 про наявність на вказаній ділянці близько 200 м.куб деревини, яку можна незаконно зрубати, на що останній погодився.
З цього часу учасники групи почали готуватися до вчинення вказаного злочину, очікуючи отримання дозвільних документів на проведення запланованої вибіркової санітарної рубки в кварталі 71 виділ 39, Сербівського лісництва ДП «Ємільчинський лісгосп» АПК.
Отримавши спеціальний дозвіл на використання лісових ресурсів № 20240828-000259, ОСОБА 2 повідомив про це іншим учасникам організованої групи, ОСОБІ 3 і ОСОБІ 1, а той, в свою чергу — ОСОБА_5 про готовність вчинити злочин, тобто незаконну порубку дерев у лісах саме в цьому кварталі та виділі.
ОСОБОЮ 2 було визначено, що вивіз незаконно зрубаної деревини із вказаного кварталу та виділу буде здійснюватися протягом декількох днів водієм ОСОБА_5 за безпосередньою вказівкою ОСОБА1. При цьому, документи на перевезення деревини або взагалі не будуть оформлюватись ОСОБОЮ 3 (як матеріально відповідальною особою) або оформлюватись один раз на декілька рейсів для прикриття незаконного перевезення деревини.
04.09.2024 у кварталі 71 виділу 39 Сербівського лісництва ДП «Ємільчинський лісгосп АПК» на площі 11 га формально було розпочато вибіркову санітарну рубку, яку згідно договору та карти № 113 технологічного процесу розроблення лісосіки, складеної лісничим ОСОБОЮ 2, 04.09.2024 повинен був проводити ФОП « ОСОБА_9 »
Однак, лісничий ОСОБА 2 замість спеціалізованої бригади ФОП « ОСОБА_9 » залучив для проведення робіт із валки та трелювання лісу у вказаному кварталі та виділі сторонніх осіб: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 (які не були обізнані про незаконний характер рубки), яких не пізніше 15.09.2024 допустив до проведення вказаних робіт та особисто надав вказівку здійснювати заготівлю деревини на власний розсуд, без урахування даних матеріалів відводу (нумераційної відомості), оскільки матеріали відводу ділянки в рубку були складені не належно, а більша частина дерев не була промаркована відповідним чином, що взагалі позабавляло можливості робітників ідентифікувати такі дерева на ділянці.
В період з 15.09.2024 по 18.09.2024 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , діючи за вказівкою та під контролем ОСОБИ 2 і ОСОБИ 3, здійснили незаконну порубку 101 сироростучих дерев різних порід та 5 дерев сухостійних дерев різних порід і заготовили в кварталі 71 виділу 39 точно не установлену на даний час кількість деревини породи «сосна» довжиною 4 м, «вільха» довжиною 4 м та 6 м, підготувавши її до вивозу.
При цьому, за вказівкою ОСОБИ 2 і ОСОБИ 3 були незаконно зрубані дерева, які не були призначені до вибіркової санітарної рубки згідно матеріалів відводу та не були відповідним чином промарковані клеймом згідно п. 27, 49 «Настанови із відводу та таксації лісосік в лісах СРСР» від 27.12.1968.
Також, ОСОБА 3, будучи особою відповідальною за ведення електронного обігу деревини, в порушення п. 12-28 Інструкції з ведення електронного обліку деревини, затвердженої наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 27.09.2021 № 621, п. 2.29-2.37 посадової інструкції старшого майстра лісу ДП «Ємільчинський лісгосп» АПК, затвердженої 28.01.2021, умисно не пробиркував зрубану деревину і не облікував її в Єдиній державній системі електронного обліку деревини.
В цей же період з 15.09.2024 по 16.09.2024 ОСОБА_5 на автомобілі «ЗІЛ 131», д.н.з. НОМЕР_3 , здійснив шість перевезень незаконно порубаної деревини у точно не установленій кількості (об`ємом приблизно 54м3) із вказаного вище місця проведення рубки до лісопильного підприємства ФОП « ОСОБА_8 », розташованого на території земельної ділянки із кадастровим номером 1821782001:05:003:0062 в с. Велика Цвіля Звягельського району Житомирської області, без документів, що дають право на відпуск деревини та її перевезення автомобільним транспортом (без ТТН ліс). ОСОБА1, в свою чергу, відповідно до попередньої домовленості із іншими співучасниками, став зберігати вказану незаконно порубану деревину на території належного йому лісопильного підприємства.
16.09.2024 приблизно в другій половині дня, ОСОБА 2, ОСОБА1, ОСОБА 3 та ОСОБА_5 , домовились, що продовжать незаконне перевезення незаконно порубаної деревини з кварталу № 71 виділ 39 вранці 17.09.2024.
Продовжуючи спільні злочинні дії, вранці 17.09.2024 ОСОБА_5 на автомобілі «ЗІЛ 131», д.н.з. НОМЕР_3 , за попередньою домовленістю із ОСОБОЮ 3, ОСОБОЮ 1 та ОСОБОЮ 2, в період приблизно з 06 год 44 хв по 08 год 10 хв, в черговий раз здійснив ще одне перевезення незаконно порубаної деревини у точно не установленій кількості (об`ємом приблизно 9м3) із вказаного вище місця проведення рубки до лісопильного підприємства ФОП « ОСОБА_8 », розташованого на території земельної ділянки із кадастровим номером 1821782001:05:003:0062 в с. Велика Цвіля Звягельського району Житомирської області, без документів, що дають право на відпуск деревини та її перевезення автомобільним транспортом (без ТТН ліс) за попередньою домовленістю із ОСОБА1, вивантажив її на території вище вказаного належного йому лісопильного підприємства та вирушив в зворотній шлях для здійснення ще одного рейсу.
При цьому, ОСОБА 3, діючи за вказівкою ОСОБИ 2, цього ж дня під час повторного рейсу ОСОБА_5 із незаконно порубаного деревиною, зустрівся із останнім та використовуючи службовий персональний комп`ютер старшого майстра ОСОБА_14 , з метою приховування незаконної порубки лісу створив офіційний документ товарно-транспортну накладну (ТТН-ліс) серія ЖКБ № 455095 від 17.09.2024 року на відпуск 9.1880 м3 деревини породи «сосна» та вніс до неї недостовірні дані про пункти завантаження, лісорубні квитки, специфікацію деревини тощо та надав її ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_5 , використовуючи вказану вище ТТН-ліс як прикриття, в період приблизно з 10 год 20 хв по 11 год 44 хв, повторно перевіз незаконно порубану деревину з кварталу 71 виділ 39 до лісопильного підприємства ОСОБА 1, розташованого на території земельної ділянки із кадастровим номером 1821782001:05:003:0062 в с. Велика Цвіля Звягельського району Житомирської області, де вивантажив її з метою подальшого її незаконного зберігання ОСОБА1.
17.09.2024 приблизно в другій половині дня, ОСОБА 2, ОСОБА1, ОСОБА 3 та ОСОБА_5 , домовились, що продовжать незаконне перевезення незаконно порубаної деревини з кварталу 71 виділ 39 вранці 18.09.2024.
18.09.2024 приблизно о 08 годині реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на перевезення незаконно порубаної деревини ОСОБА_5 на наданому йому ОСОБА1 автомобілі «ЗІЛ 131», д.н.з. НОМЕР_1 за його вказівкою виїхав до лісової ділянки в кварталі 71 виділ 39 Сербівського лісництва ДП «Ємільчинський лісгосп АПК», де зберігались незаконно порубані, не марковані та не обліковані ОСОБОЮ 3 колоди породи «сосна» та «вільха». Перебуваючи в указаному місці, ОСОБА_5 завантажив в кузов даного автомобіля 28 колод породи «сосна» різних діаметрів довжиною 4 м без ідентифікуючих бирок та дозвільних документів та вирушив на лісопильне підприємство, належне ОСОБА1, розташоване на території земельної ділянки із кадастровим номером 1821782001:05:003:0062 с. Велика Цвіля Звягельського району Житомирської області, таким чином перевізши незаконно порубану деревину з метою подальшого її незаконного зберігання ОСОБОЮ 1.
Розмір шкоди внаслідок незаконної рубки дерев становить 1 754 957 грн 75 коп (один мільйон сімсот п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят сім гривень сімдесят п`ять копійок).
13.04.2026 між сторонами кримінального провадження, прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_6 , досягнуто та підписано угоду про визнання винуватості.
За умовами угоди, під час вирішення питання щодо укладання угоди про визнання винуватості сторонами враховано:
згоду потерпілого на її укладання прокурором з обвинуваченим ОСОБА_5 , ступінь та характер сприяння ОСОБА_5 у проведенні кримінального провадження щодо нього та інших осіб; характер і тяжкість обвинувачення; роль обвинуваченого в організованій групі; наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого судового провадження;
а також те, що обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнає свою вину у пред`явленому обвинуваченні, розкаюється у скоєному;
на виконання умов цієї угоди обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язується співпрацювати зі стороною обвинувачення у викритті вчинених іншими особами (учасниками організованої злочинної групи) кримінальних правопорушень, пов`язаних із організацією та проведенням незаконної порубок у лісах, перевезення, зберігання незаконно порубаної деревини, у тому числі, шляхом надання викривальних показань стосовно ОСОБИ 2 і ОСОБИ 3 у кримінальному провадженні № 12023000000001950 та інших учасників організованої злочинної групи;
наявний суспільний інтерес у забезпеченні швидшого завершення судового провадження, що забезпечується шляхом надання обвинуваченим ОСОБА_5 викривальних показань щодо себе та інших обвинувачених у складі організованої групи, а також суспільний інтерес у запобіганні повторному вчиненню кримінальних правопорушень як обвинуваченим ОСОБА_5 , так і іншими особами;
обвинувачений ОСОБА_5 здійснював лише перевезення незаконно зрубаної деревини за вказівками інших осіб і його роль у вчиненні кримінального правопорушення не була вирішальною, що знижує тяжкість інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 кримінального правопорушення;
обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, має сім`ю та постійне місце проживання в с. Велика Цвіля, проживає разом із цивільною дружиною і неповнолітньою дочкою 2012 року народження, яка перебуває на його, утриманні, що є обставиною, яку суд, на підставі приписів частини 2 ст. 66 КК України, може визнати такою, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 ;
обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_15 , стороною обвинувачення не встановлено.
При визначенні виду та розміру покарання сторони врахували характер та обставини вчиненого кримінального правопорушення, його тяжкість, ступінь участі ОСОБА_5 у інкримінованому кримінальному правопорушенні та його роль в організованій групі, обставини, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, передбачених ст. 66 КК України, а саме: щире каяття, наявність на утриманні неповнолітньої дочки; відсутність обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, що дають підстави вважати, що виправлення обвинувачення можливе без реального відбування покарання, та узгодили призначення ОСОБА_5 мінімального покарання, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 246 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.
Так, сторонами узгодили призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України - 5 років позбавлення волі
На підставі ст. 75 КК України - звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладання обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
При цьому, обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, на що він дав згоду. 
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Підтвердив, що розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468 - 470, 472 КПК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, та щодо узгодженої міри покарання.
Шляхом дослідження матеріалів кримінального провадження, заслуховування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. 
Також обвинуваченому роз`яснено вимоги ч.ч. 4, 6 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абз.1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений та його захисник не заперечували проти затвердження угоди. Прокурор також просив затвердити угоду про визнання винуватості. 
Заслухавши думки учасників кримінального провадження, з урахуванням наведеного вище, дослідивши обвинувальний акт, перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд дійшов висновку про ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , яким затвердити угоду про визнання ним винуватості, визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, та призначити йому покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання. Підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразились у незаконній порубці дерев у лісах, зберіганні незаконно зрубаних дерев, організованою групою, що спричинило тяжкі наслідки, кваліфіковано за ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 КПК України. 
Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, судом враховано наступне.   
Так,  ОСОБА_5  визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, обставини, що обтяжують покарання, відсутні, наявні кілька обставин, що пом`якшують покарання, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття, наявність постійного місця проживання, перебування на його утримання неповнолітньої дитини, а також те, що роль обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому кримінальному правопорушенні не була вирішальною.
Суд також враховує те, що обвинувачений  ОСОБА_5  до кримінальної відповідальності притягується вперше, відомості щодо перебування на обліку у лікарів психіатра та нарколога відсутні.
Угода відповідає вимогам ст. 471 КПК України, підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні. Міра покарання, узгоджена сторонами, визначена з дотриманням вимог загальної частини Кримінального кодексу України.
Суд, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого є правильною.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.
Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань. 
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого  ОСОБА_5  на користь держави.
Арешт на вище вказане майно не накладався.
Долю речових доказів слід вирішити у межах іншого кримінального провадження.
Строк дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого закінчився та підстав для його обрання суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 124, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13.04.2026, укладену між прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_6 .
ОСОБА_5  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України.
Призначити  ОСОБА_5  покарання за ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 ( п`ять) років. 
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням  з іспитовим строком 2 (два) роки.
Покласти на   ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .
Стягнути з  ОСОБА_5  на користь держави судові витрати, а саме: 
за проведення судової експертизи відео-, звукозапису (висновок № СЕ-19-25/19007-ВЗ від 21.05.2025) у розмірі 8914 грн та
за проведення судової товарознавчої експертизи (висновок № СЕ-19-24/70555-ТВ від 16.01.2025) у сумі 12 734,40 грн.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційна скарга не була подана. У випадку оскарження - вирок набирає законної сили за результатами апеляційного провадження.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Звягельський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення. 
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення

Суддя     ОСОБА_1