Справа № 947/5809/24
Провадження № 2/522/1300/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року Приморський районний суд м. Одеси 
у складі: головуючої судді - Ковтун Ю.І.,
за участі секретаря - Лахматової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі про зняття заборони з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м.Одеси з Київського районного суду м.Одеси надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі про зняття заборони з нерухомого майна, в якій просить: 
1. Скасувати відомості з Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження – 4906051. Зареєстровано: 03.05.2007 19:13:16 за № 4906051 реєстратором: Третя одеська державна нотаріальна контора, 65080, Одеська обл., м.Одеса, вул. Космонавтів, 11-А, (048) 705-12-18; (048) 705-12-19. Об`єкт обтяження: інше, частина квартири, 1/2 частина, адреса: АДРЕСА_1 . Підстава обтяження: ухвала, Справа № 2-2612/2007р., 25.04.2007, Київський районний суд м. Одеси, суддя Огренич І.В. Власник: ОСОБА_2 , Причина відсутності коду: інша причина відсутності коду. Заявник: Київський районний суд м. Одеси.
2. Скасувати відомості з Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження – 5046271. Зареєстровано: 31.05.2007 11:16:28 за № 5046271 реєстратором: Третя одеська державна нотаріальна контора, 65080, Одеська обл., м.Одеса, вул. Космонавтів, 11-А, (048) 705-12-18; (048) 705-12-19. Об`єкт обтяження: інше, частина квартири, 1/2 частина, адреса: АДРЕСА_1 . Підстава обтяження: ухвала, Справа № 2-2612/2007р., 25.04.2007, Київський районний суд м. Одеси, суддя Огренич І.В. Власник: ОСОБА_2 , Причина відсутності коду: інша причина відсутності коду. Заявник: Третя одеська державна нотаріальна контора.
В обґрунтування позову зазначено, що чоловіку позивачки ОСОБА_2 належало на праві приватної власності нерухоме майно у вигляді 1/2 частини квартири загальною площею 82,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Чоловік позивачки помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та після його смерті відкрилася спадщина за законом на 1/2 частину вказаної квартири. Позивачка є спадкоємицею померлого за законом. 30.01.2024 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Журавель М.В. та отримала інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та дізналася що на 1/2 частину квартири накладено арешт. Позивачка зверталася з заявою до відповідача про надання доступу до виконавчого провадження відкритого на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси у справі № 2-2612/2007р, проте їй було відмовлено. На теперішній час усі виконавчі провадження стосовно позивача відсутні, виконавче провадження № АСВП: 56003836 відмовлено у відкритті провадження. В реєстрі боржників чоловік позивачки як боржник не зазначений. Наявність арештів на майно позбавляє позивача можливості отримати 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 у спадок після смерті чоловіка.
Ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси Чернявської Л.М. від 10 квітня 2024 року відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 , встановлено порядок спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 35).
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2025 цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі про зняття заборони з нерухомого майна надійшла в провадження судді Ковтун Ю.І.
Ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І. від 22 травня 2025 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі про зняття заборони з нерухомого майна - прийнято до провадження. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження (а.с. 74).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2026 року закрито підготовче засідання по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання учасники розгляду справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлені належним чином.
Від представника позивачки – адвоката Хроменкова В.С. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутністю позивачки та її представника, позов просив задовольнити у повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення суду є 13 лютого 2026 року.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22 червня 1995 року квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частках (а.с. 14 -15).
Позивачка ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1 від 02.09.2017, яке видано Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 12).
Відповідно до свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 від 25.11.2019 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 13).
Відповідно до довідки приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Журавель М.В. від 24.12.2019 № 232/01-16 приватним нотаріусом була заведена спадкова справа № 10/2019 щодо майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . З заявою про прийняття спадини за законом звернулась дружина померлого – ОСОБА_1 (а.с. 16).
Згідно інформаційної довідки №363802783 від 30.01.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, містяться наступні відомості:
Тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження – 4906051. Зареєстровано: 03.05.2007 19:13:16 за № 4906051 реєстратором: Третя одеська державна нотаріальна контора, 65080, Одеська обл., м.Одеса, вул. Космонавтів, 11-А, (048) 705-12-18; (048) 705-12-19. Об`єкт обтяження: інше, частина квартири, 1/2 частина, адреса: АДРЕСА_1 . Підстава обтяження: ухвала, Справа № 2-2612/2007р., 25.04.2007, Київський районний суд м. Одеси, суддя Огренич І.В. Власник: ОСОБА_2 , Причина відсутності коду: інша причина відсутності коду. Заявник: Київський районний суд м. Одеси.
Тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження – 5046271. Зареєстровано: 31.05.2007 11:16:28 за № 5046271 реєстратором: Третя одеська державна нотаріальна контора, 65080, Одеська обл., м.Одеса, вул. Космонавтів, 11-А, (048) 705-12-18; (048) 705-12-19. Об`єкт обтяження: інше, частина квартири, 1/2 частина квартири, адреса: АДРЕСА_1 . Підстава обтяження: ухвала, Справа № 2-2612/2007р., 25.04.2007, Київський районний суд м. Одеси, суддя Огренич І.В. Власник: ОСОБА_2 , Причина відсутності коду: інша причина відсутності коду. Заявник: Третя одеська державна нотаріальна контора (а.с. 17 – 19).
Листом Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі № 19106 від 29.01.2024 на адресу ОСОБА_1 щодо її заяви відносно боржника ОСОБА_2 повідомлено, що оскільки вона не є стороною чи законним представником у виконавчому провадженні, відділ позбавлений законної можливості надати запитувану інформацію (а.с. 20).
Відповідно до інформації з Єдиного реєстру боржників від 13.02.2024 інформація щодо боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в реєстрі боржників відсутня (а.с. 21).
Відповідно до інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження від 13.02.2024, зазначено № АСВП 56003836 боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 стягувач: держава. Стан ВП: відмовлено у відкритті (а.с. 23).
Як слідує з листа Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 05.08.2025 № 125136 відомості про виконавчі провадження 2007 року при виконанні яких внесено відомості про арешт до Єдиного реєстру заборон нерухомого майна, автоматизована система виконавчого провадження не містить. Заборони на відчуження нерухомого майна, які позивач просить в позові скасувати, внесені реєстратором до Єдиного реєстру заборон нерухомого майна, саме на підставі ухвал суду, та без дій, рішень державного виконавця, або органу ДВС до якого позивається позивач (а.с. 77 – 79).
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частинами першою та другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).
Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті1218,1231 ЦК України).
Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).
У частині першій статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85 гс 19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.
Аналогічний за змістом висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц (провадження № 61-12594 св 21), від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20 (провадження № 61-7109 св 22).
Звертаючись до суду з цим позовом, позивач ставить перед судом питання про звільнення нерухомого майна з-під арешту, оскільки накладення арешту на квартиру порушує його право власності.
За змістом статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, якими можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. 
Згідно зі статтею 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. 
Відповідно до пунктів 2 і 4 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог. 
Системний аналіз статей 51, 175 ЦПК України свідчить про те, що саме на позивача покладено обов`язок визначити належний склад відповідачів у справі. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. 
Вирішуючи спір, суд має враховувати склад осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів. 
Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 зауважив, що визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.
Позивач звернувся з позовом до відповідача Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі, який не є ні боржником, ані особою, в інтересах якої накладено арешт. Позивач не зазначила, як вказаним відповідачем порушуються або оспорюються її права, або які дії (бездіяльність) призвели до порушення прав.
З матеріалів справи слідує, що підставою обтяжень 4906051, 5046271 стала ухвала від 25.04.2007 року у справі №2-2612/2007, зміст якої встановити не вбачається за можливе, оскільки вона не надана позивачем. ЗАЯВНИКИ: Київський районний суд м. Одеси та Третя одеська державна нотаріальна контора.
Таким чином, державний нотаріус накладав арешт на нерухоме майно на підставі судового рішення, зокрема, ухвали суду.
У Листі Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 05.08.2025 № 125136 зазначено, що відомості про виконавчі провадження 2007 року при виконанні яких внесено відомості про арешт до Єдиного реєстру заборон нерухомого майна, автоматизована система виконавчого провадження не містить. Заборони на відчуження нерухомого майна, які позивач просить в позові скасувати, внесені реєстратором до Єдиного реєстру заборон нерухомого майна, саме на підставі ухвал суду, та без дій, рішень державного виконавця, або органу ДВС до якого позивається позивач.
Отже, визначений позивачем відповідач Приморський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі не є належним відповідачем по справі.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у позові.
Суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернення до суду із вимогами, визначеними у даній позовній заяві, з метою реалізації свого спадкового права, однак в той же час процесуальним законом визначено чіткий порядок розгляду справ, предметом розгляду яких є скасування обтяжень, які виникли внаслідок ухвалення судових рішень.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
За правилами ст. 141 ЦПК України в разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 10-13, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі про зняття заборони з нерухомого майна, відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Юлія КОВТУН