Справа № 287/46/26
1-кп/287/414/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року   м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026065520000002 від 12.01.2026 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Радовель Олевського району Житомирської області, українки, громадянки України, не працюючої, не заміжньої, маючої на утриманні четверо неповнолітніх дітей, зареєстрована та проживаюча по АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

03.11.2025 приблизно о 17 годині ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї домогосподарства ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно нанесла останньому кулаком правої руки один удар в ліву частину обличчя, чим спричинила ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця лівої вилиці, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. 
Таким чином, ОСОБА_4 визнається винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень. 
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку визнала повністю та повідомила, що раніше проживала у будинку ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_2 , разом із його сином та своїми дітьми. 03.11.2025 приблизно о 17 години, коли вона переїжджала у свій будинок, виник конфлікт із ОСОБА_5 , у ході якого вона нанесла один удар кулаком правої руки в обличчя потерпілого. У вчиненому щиро розкаюється, в останньому слові вибачилась перед ОСОБА_5 . Просила інші докази не досліджувати. 
Допитаний потерпілий ОСОБА_5 повідомив, що 03.11.2025 ОСОБА_4 переїжджала від його сина. Через що між ними виник конфлікт. Він намагався розборонити сина з обвинуваченою, під час чого остання нанесла йому удар правою рукою у ліву частину обличчя. Після цього із ОСОБА_4 він не примирився. 
Враховуючи, що обвинувачена повністю визнала свою вину, фактичні обставини ніким не оспорюються, сторони самі клопотали про недослідження інших доказів, суд вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд переконався щодо добровільності позиції обвинуваченої та потерпілого, з`ясував, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши всебічно повно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, суд вважає, що стороною обвинувачення у відповідності до вимог ст. 22 КПК України, доведено винуватість ОСОБА_4 поза розумним сумнівом. 
Оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраний даних з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд за своїм внутрішнім переконанням вважає достатніми підстави для призначення покарання ОСОБА_4 . 
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком. Остання за місцем проживання характеризуються позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває. 
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , обставину, що пом`якшує покарання та те, що остання усвідомила протиправність своєї злочинної поведінки, у потерпілого просила вибачення, суд дійшов висновку про можливість призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу. 
На думку суду, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам та наслідкам, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та запобіганню скоєнню нею нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання. 
Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні. 
На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 100, 124, 349, 368-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя:	  	ОСОБА_1