Справа № 337/1685/26
Номер провадження 2/337/1533/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2026 року	м. Запоріжжя	

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Бредуна Д.С., при секретарі Кожевник С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – 
ВСТАНОВИВ:

16 березня 2026 року ТОВ «Діджи Фінанс» в особі представника Романенко М.Е. через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства заборгованість за кредитним договором №2004856075 від 13.12.2013 у розмірі 85 373,41 грн., а також судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 13.12.2013 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2004856075, відповідно до умов якого відповідачка отримала в кредит грошові кошти в розмірі 3667,60 гривень на споживчі потреби, строком на 6 місяців, з процентною ставкою 0,01% річних.
Відповідно до договору факторингу №15/03/24 від 15.03.2024року, укладеного між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» до ТОВ «Діджи Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №2004856075 від 13.12.2013 року.
Через порушення позичальником своїх зобов`язань з повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ним утворилась заборгованість у зазначеному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача, оскільки остання продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість в добровільному порядку. 
Згідно розпорядження Верховного Суду №4/0/9-22 від 10.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» (із змінами і доповненнями, внесеними розпорядженням Верховного Суду від 14 вересня 2022 року №49/0/9-22) територіальну підсудність судових справ Токмацького районного суду Запорізької області визначено за Хортицьким районним суду міста Запоріжжя. 
Ухвалою судді від 20 березня 2026 року в справі відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Сторони були повідомлені судом про місце, дату й час розгляду справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України та шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному сайті Судової влади; було надано час для подання відзиву та заперечень. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив цивільну справу розглядати без участі представника ТОВ «Діджи фінанс», не заперечує проти ухвалення заочного рішення. 
Відповідач ОСОБА_1 , будучи повідомленою про дату, час і місце розгляду справи шляхом публікації оголошення на сайті Судової влади, в судове засідання не з`явилася, у визначений судом строк відзив на позовну заяву суду не надала, у зв`язку з чим відповідно до вимог ч.8 ст. 178, ч.2 ст.247, ст. 279, ч.1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів в порядку заочного провадження та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. 
Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. 
Судом встановлено, що 13.12.2013 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2004856075, відповідно до умов якого відповідачка отримала в кредит грошові кошти в розмірі 3667,60 гривень на споживчі потреби, строком на 6 місяців, з процентною ставкою 0,01% річних.
Відповідно до договору факторингу №15/03/24 від 15.03.2024року, укладеного між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» до ТОВ «Діджи Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №2004856075 від 13.12.2013 року.
У відповідності до п.1) ч.1 ст. 512, ч.1 ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Положеннями ст.ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Як зазначено позивачем у позові і проти чого не надано заперечень відповідачем, первісний кредитор АТ «ОТП Банк» надав обумовлені договором кошти, отже свої зобов`язання за договором виконав. Натомість, ОСОБА_1 порушила взяті на себе зобов`язання, неналежним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 85 373,41 грн., з яких 55 608,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 29 765,41 грн. – заборгованості за відсотками.
За змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 
Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договором №2004856075 від 13.12.2013  ОСОБА_1 порушила обумовлені договором строк і порядок повернення кредитних коштів, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов`язань, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з неї суми заборгованості за договором ґрунтуються на законі, отже підлягають задоволенню в повному обсязі. 
Клопотань про застосування у справі строку позовної давності не заявлено, що позбавляє суд можливості вирішити таке питання.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати: судовий збір у розмірі 2662,40 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом, та витрати на правничу допомогу в сумі 7000,00 гривень, а всього – 9662,40 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. 512, 514, 516, 525, 526, 530, 546, 549, 551, 612, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст. 13, 141, 178, 280-282 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою:АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (код ЄДРПОУ 42649746; 07406 Київська область, м.Бровари, вул.Симона Петлюри буд.21/1):
– заборгованість заКредитним договором №2004856075 від 13.12.2013 року у розмірі 85373,41 гривень (вісімдесят п`ять тисяч триста сімдесят три гривні 41 коп.), з яких 55608,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 29 765,41 грн. – заборгованості за відсотками; 
– судові витрати у розмірі 9662,40 грн. (дев`ять тисяч шістсот шістдесят дві гривні 40 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Д.С. Бредун