18.02.2026 

Справа № 337/6917/25
Провадження № 3/337/52/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Ширіна Світлана Анатоліївна, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Запоріжжі протоколи серії ЕПР 1 №540916, ЕПР 1 №540923, та матеріали, які додані до протоколів, що надійшли з УПП в Запорізькій області ДПП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126,ч.1 ст.130 КУпАП, 

ВСТАНОВИЛА:

На розгляд до Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшли адміністративні матеріали з протоколами: серії ЕПР 1 №540916, ЕПР 1 №540923 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч.1 ст.130 КУпАП.
Оскільки, вказані адміністративні матеріали складені відносно однієї і тієї ж особи, станом на 18.02.2026 року, судом не розглянуті, суд вважає, що матеріали на підставі ст..36 КУпАП підлягають об`єднанню в одне провадження.
З протоколу серії ЕПР 1 №540923, вбачається, що 14.12.2025 року о 19-48 годині, м. Запоріжжя, Нікопольське шосе, 13 км, водій ОСОБА_1 , здійснював рух на транспортному засобі ВАЗ «21099», державний номерний знак НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року гр. ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП постановою серії ЕНА 6281404 від 05.12.2025, чим порушим п. 2.1 а ПДР, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 5 ст.126 КУпАП.
З протоколу серії ЕПР 1 №540916, вбачається, що 14.12.2025 року о 19-48 годині, м. Запоріжжя, Нікопольське шосе, 13 км, водій ОСОБА_1 ,керував транспортним засобом ВАЗ «21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння,а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови,різке забарвлення шкіряного покрову обличчя.Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатору «Alcotest Drager 6820»  та в медичному закладі відмовився. Від керування відстронений шляхом паркування транспортного засобу, без порушень ПДР. Про повторність попередженний, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Велась відеофіксація 475314, 475316. 
24.01.2026 року на адресу суду через систему «Електронний суд» захисником ОСОБА_1 адвокатом Пасічним І.О. надано клопотання про відкладення розгляду справи відносно ОСОБА_1 призначене на 26.01.2026 о 09-00 год.
ОСОБА_1 та адвокат Пасічний І.О., в судове засідання 18.02.2026 року не з`явилися, про день та час слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином.
При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 , був присутній при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, йому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а також про те, що розгляд адміністративної справи буде відбуватись у Хортицькому районному суді м. Запоріжжя.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04.10.2001р. у справі «Тойшлер проти Германії» наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008р. у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Виходячи з розумності строків розгляду справи про адміністративні правопорушення, забезпечуючи своєчасність судового провадження, беручи до уваги, що відповідно до ст.268 КУпАП участь особи, що притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху, під час судового розгляду не є обов`язковою, а також те, що ОСОБА_1 , достовірно обізнаний про знаходження справи в суді, призначення судового розгляду, клопотання про відкладання розгляду справи не подавав, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 , за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.
Адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.
У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «При розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. 
Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.
Згідно положень ст.245 КУпАП,завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне,всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи,вирішення її в точній відповідності з законом,забезпечення виконання винесеної постанови,а також виявлення причин та умов,що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень,запобігання правопорушенням,виховання громадян у дусі додержання законів,зміцнення законності.
Згідно з вимогамист. 252 КУпАП,орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Частина 2 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Частина 4 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Повторне протягом року вчинення особою порушень, передбачених ч. 2-4 ст. 126 КУпАП тягне за собою адміністративну відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП, санкція якої передбачає накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Загальна декларація прав людини (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р.) встановлює: „Ніхто не може бути засудженим за злочин на підставі скоєння якого-небудь діяння або за бездіяльність, які під час їх скоєння не становили злочину за національними законами чи за міжнародним правом. Не може також накладатися покарання, більш тяжке, ніж те, яке могло бути застосоване у той час, коли злочин було скоєно (пункт 2 статті 11).
Пунктом. 2.5 Правил дорожнього руху України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Із аналізу положень вказаної норми Закону слід зробити висновок, що під час розгляду даної категорії справ однією з обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 130 КУпАП, є керування особою транспортним засобом.
Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до статті 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, 
що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року.
Відповідно до пункту 7 Порядку, уповноважена особа Державтоінспекції забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. 
Дослідивши матеріали справи суддя приходить до висновку, що провина правопорушника повністю підтверджується матеріалами адміністративного правопорушення, а саме: 
- обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1№540916 у відповідності до якого 14.12.2025 року о 19:48 годині, гр. ОСОБА_1 в порушення вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп”яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіяного покриву обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою технічного приладу ««Alcotest Drager 6820»  та у медичному закладі для встановлення ступеня алкогольного сп`яніння відмовився;
- направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду; 
- актом огляду на стан сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів згідно якого ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду;
-дослідженим відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) поліцейських, який міститься на CD- диску, що долучений до матеріалів справи, відповідно до вказаного відеозапису водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці, або в медичному закладі у лікаря- нарколога ,на що останній відмовився.
-обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1№540923 у відповідності до якого 14.12.2025 року о 19:48 годині, гр. ОСОБА_1 в порушення вимоги п. 2.1.а. Правил дорожнього руху України,будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою серії ЕНА 6281404 від 05.12.2025, здійснював рух на транспортному засобі ВАЗ «21099», державний номерний знак НОМЕР_1 .
Дані відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУАП, долученого до матеріалів справи, повністю підтверджують викладені у протоколі обставини.
Суд зазначає, що положення пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, встановлюють обов`язки водіїв механічних транспортних засобів на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння , впливу наркотичних чи токсичних речовин, а стаття 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п.1.3. та п.1.9. ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність, згідно із законодавством.
Суддя вважає, що надані суду докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення, та винуватість в ньому ОСОБА_1 ..Підстав сумніватися в достовірності вказаних доказів у судді немає.
З урахуванням наведеного,вина ОСОБА_1 у порушенні п.2.1.а.,п.2.5. а. ПДР України та скоєнні правопорушень доведена повністю, суддя його дії кваліфікує за ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він будучи позбавленим права керування транспортними засобами керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння, а відтак підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.
Слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.
Згідно ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з правопорушника судовий збір.
Керуючись ст.ст. 23, 24, 33,36, 40-1, ст. 130, 126, 283-285, 287, 289 КпАП України, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що складає 17000,00гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік .
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот грн.) з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.
У відповідності до ст. 36 КУпАП України остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 ( сорока тисяч вісімсот грн.) з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.
Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником в прибуток держави не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу за наступними реквізитами: Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП),Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл/ТГ м.Запорiжжя/21081100, Код ЄРДПОУ отримувача: 37941997,Код банку (МФО): 899998, Рахунок: UA558999980313060106000008479,Код класифікації доходів бюджету:21081100.
У разі несплати у встановлений законом строк штрафу, на підставі ст.308 КУпАП стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у примусовому порядку подвійний розмір штрафу, тобто 81600,00 гривень. 
Стягнути з   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код ЕДРПОУ отримувача: 37993783; Номер рахунку отримувача: UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету:  22030106) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі – 665,60 грн.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Хортицький районний суд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її проголошення. 

Суддя
Хортицького районного суду       С.А. Ширіна 
м. Запоріжжя