Справа № 761/10657/26
Провадження № 1-кп/761/3453/2026

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 120 261 051 000 000 11 від 04.01.2026 відносно обвинуваченого:
ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нижній Новгород РФ, громадянина Ізраїля, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, раніше не судимого, без визначеного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст. 307 КК України,  
ВСТАНОВИВ:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст. 307 КК України.
Прокурор просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не має, просив здійснювати розгляд у відкритому судовому засіданні з викликом учасників кримінального провадження. Крім того звернувся із клопотанням продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, оскільки існують ризики, що обвинувачений може переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисник заперечував проти призначення судового розгляду, уважав, що даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з тих підстав, що він не відповідає вимогам КПК. Також, заперечував проти продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно свого підзахисного, з огляду на необґрунтованість клопотання прокурора та відсутністю ризиків на які посилався прокурор.
Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав позицію свого захисника, крім того наголошував, що не має будь-якого наміру переховуватися, чи перешкоджати судовому розгляду. 
Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження дійшов наступного висновку.
Судом не встановлено підстав для закриття даного кримінального провадження. 
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог КПК України, до нього доданий реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка про отримання копії обвинувального акту обвинуваченим. Безумовних підстав для його повернення суд не вбачає. 
Дане кримінальне провадження за підсудністю підлягає розгляду Шевченківським районним судом м. Києва.
За таких обставин, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом сторін кримінального провадження та свідків.
Щодо доводів захисника, викладені у його клопотанні, то вони не вказують на невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України і у своїй більшості зводяться до оспорювання фактичних обставин справи та незгоди із пред`явленим обвинуваченням.
При цьому слід звернути увагу на правову позицію Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену у постанові від 03.07.2019 по справі № 273/1053/17, відповідно до якої кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг та повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого, визначення ж обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.
За таких обставин, судом не встановлено такої невідповідності обвинувального акта вимогам Кримінального процесуального кодексу України, яка б перешкоджала призначенню його до судового розгляду.
При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, судвраховує дані про особу обвинуваченого, який є раніше не судимий, не одружений, не працевлаштований, є громадянином іншої держави, без визначеного місця проживання на території України, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення у сфері наркотичних засобів, психотропних речовин. 
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про наявність ризиків визначених ст.177 КПК України на які посилався прокурор, а також доведеність тієї обставини, що обвинувачений може переховувався від суду, що в свою чергу свідчить про наявність підстав для продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого.
Об`єктивні дані, які б безперечно свідчили про неможливість перебування обвинуваченого ОСОБА_5 в умовах тримання під вартою - відсутні.
Вказане рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Також, у відповідно до п.5 ч.4 ст.183 УКПК України, суд не вбачає підстав для визначення обвинуваченому розміру застави у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ч.2 ст.334, ст.ст.314-316 КПК України, 
ПОСТАНОВИВ: 
Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення даного обвинувального акту прокурору. 
Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихо ч.1,3 ст. 307 КК України на 02.04.2026 на 13 год. 00 хв. 
Судовий розгляд здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні. 
Викликати в судове засідання учасників кримінального провадження.
Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строком до 25.05.2026 включно.
Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали проголошений 30.03.2026 об 11 год. 

Суддя: