Справа № 289/186/26
Номер провадження 2/289/725/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.04.2026 м. Радомишль
Радомишльський районний суд Житомирської області у складі :
головуючого судді Сіренко Н.С.,
за участі : секретаря судового засідання Василенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:

02.02.2026 позивач АТ «Сенс Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 64203,96 грн., судові витрати : 2662,40 грн. сплаченого судового збору та 5640,01 грн. – витрати на професійну правничу допомогу, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк», запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022.
18.01.2022 ОСОБА_1 звернулася до АТ «Альфа Банк» з метою отримання банківських послуг, в результаті між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір №500850226, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в сумі 41000,24 грн., процентна ставка 23,00% річних, тип ставки – фіксована, строк кредиту 36 місяців, дата повернення кредиту 19.01.2025; порядок повернення кредиту – частинами згідно графіку платежів, для повернення заборгованості відповідачу відкрито у банку рахунок. За кредитним договором банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит відповідно до узгоджених умов. Позичальник кредит отримала, проте свої зобов`язання за вказаним договором не виконувала, загальна заборгованість становить 64203,96 грн., з яких : за кредитом – 37222,35 грн.; по відсотках – 26981,61 грн., що зумовило звернення позивача до суду.
Ухвалою від 09.02.2026 відкрито спрощене провадження у справі та ухвалено розглядати справу з викликом сторін на 20.03.2026, визначено відповідачу строк для подання відзиву (а.с.62), копію ухвали направлено сторонам, однак направлена відповідачу кореспонденція за останнім відомим місцем її проживання повертається до суду неврученою адресату з позначкою «адресат відсутній» (а.с.68,78).
Виклик відповідача  ОСОБА_1 , місце проживання якої невідоме, здійснювався в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному вебсайті судової влади (а.с.65,74).
Повідомити відповідача шляхом направлення SMS-повідомлення щодо документу «Судова повістка» на вказаний у позовній заяві номер телефону відповідача не виявилося можливим, так як «некоректно вказано номер телефону» (а.с.64,75), таким чином судом вжито всіх можливих способів для належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі позивача, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.69,79).
У доктрині цивільного процесуального права вважається, що, з одного боку, заочне провадження є додатковою гарантією для позивача від зловживання відповідачем процесуальними правами, усунення причин затягування процесу та дотримання судами строків розгляду справи.
З іншого боку, відповідачу частиною першою статті 284 ЦПК України гарантується право на перегляд заочного рішення за його письмовою заявою за «спрощеною процедурою», тобто тим самим судом (Постанова ВС від 13.10.2025 у справі №572/3022/24).
Належним чином повідомлена про дату, час та місце судових засідань відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала, заяв чи клопотань від нього не надходило.
За таких обставин, з урахуванням положень ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, судом протокольно ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Урівноваженням прав відповідача є її право на перегляд заочного рішення, подачу всіх доказів, які вона могла подати у судовому засіданні та на нову оцінку наявних у справі доказів з урахуванням її позиції.
В зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Як вбачається з матеріалі справи, 18.01.2022 ОСОБА_1 звернулася до АТ «Альфа-Банк» з метою отримання банківських послуг, заповнивши та підписавши Анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (а.с.9-11) та підписавши Оферту на укладання угоди про надання споживчого кредиту №500850226 з пропозицією Банку укласти угоду про надання кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб (далі Угода) на наступних умовах : тип кредиту – «Кредит готівкою»; сума кредиту – 41000,24 грн.; процентна ставка – 23,00% річних, тип ставки – фіксована; строк кредиту – 36 міс., дата повернення 19.01.2025 (а.с.6-8).
Зі змісту акцепту Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладання Договору про банківське обслуговування фізичних осіб вбачається, що підписанням цього Акцепту ОСОБА_1 підтверджує акцепт Публічної пропозиції та укладення договору між нею та АТ «Альфа-Банк» на умовах, викладених в Публічній пропозиції та додатках до договору.
У додатку № 1 до угоди сторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супровідних послуг (а.с.7 на звороті - 8). Також сторони підписали паспорт споживчого кредиту, в розділі 3 якого вказані основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, в розділі 5 визначено порядок повернення кредиту : до 11 числа кожного місяця з дати надання кредиту по 1587,11 грн. до повного його погашення, загальна кількість платежів - 36 (а.с. 11 на звороті).
На підставі наведеного суд дійшов висновку, що позивачем доведено відповідними письмовими доказами, які по своїй суті є паперовими копіями складових кредитного договору, з якими відповідач ознайомилась та погодилась з їх змістом, те, що 18.01.2022 між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит в національній валюті в розмірі 41000,24 грн. на строк 60 місяців з умовою сплати відсотків в розмірі 23 % річних.
Суд звертає увагу, що  ОСОБА_1 при оформленні кредитного договору було здійснено ряд активних дій з метою укладання кредитного договору, зокрема зазначено свої персональні дані, ідентифікаційний номер платника податків, паспортні дані (з наданням копій цих документів, засвідчених ОСОБА_1 18.01.2022 (а.с.13-14), відомості щодо адреси місця реєстрації та номеру телефону, правильність яких не спростовано.
Доказів того, що такі дані банком отримано не від неї, та що вони використані будь-якими особами незаконно, відповідачкою не надано.
Із статуту АТ «Сенс Банк» в новій редакції, погодженого 12.09.2022 Національним банком України, АТ «Сенс Банк» є юридичною особою, банк створений у формі акціонерного товариства та є правонаступником усіх прав і зобов`язань АТ «Альфа-Банк» (а.с.43-45).
На підтвердження надання ОСОБА_1 кредитних коштів, до позовної заяви позивачем додано копію меморіального ордеру №868315063 від 19.01.2022 про перерахування отримувачу ОСОБА_1 суми 41000,24 грн., призначення платежу - надання кредиту за кредитним договором №500850226 від 18.01.2022 (а.с.12), а також виписку по особовим рахункам ОСОБА_1 за період з 18.01.2022 по 08.10.2025 (а.с.17-41).
Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів: платіжне доручення; платіжна вимога-доручення; розрахунковий чек; платіжна вимога; меморіальний ордер. Під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку (п. 4 ст. 22 Закону).
З урахуванням наведеного вище, наявні в матеріалах справи копії меморіального ордера №868315063 від 19.01.2022 та виписки по особовим рахункам ОСОБА_1 є належними та допустимими доказами на підтвердження перерахування Банком кредитних коштів відповідачу на умовах, визначених Договором.
Подібні висновки Верховний Суд виклав у постановах від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18, від 20.10.2020 у справі № 456/3643/17), від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14, від 17.12.2020 у справі N 278/2177/15.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором станом на 08.10.2025 становить 64203,96 грн., з яких 37222,35 грн. заборгованість за тілом кредиту; 26981,61 грн. заборгованість по відсотках (а.с.15).
11.11.2025 АТ «Сенс Банк» направляв поштою ОСОБА_1 вимоги про усунення порушень та про сплату заборгованості за кредитним договором №500850226 від 18.01.2022 (а.с.16).
Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
При цьому згідно статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1 статті 205 ЦК України).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (частина 1 статті 207 ЦК України).
Згідно вимог частини 1 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
В силу частину 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Нормами статей 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
На підставі наведеного вище, виходячи з «балансу ймовірностей» як стандарту доказування, котрий ЄСПЛ у рішенні «J.K. AND OTHERS v. SWEDEN» (заява № 59166/12) від 23.08.2016 визнає притаманним саме цивільним справам, відповідно до якого доведення факту вважається виконаним, якщо на підставі поданих доказів можна зробити висновок, що факт швидше мав місце, ніж не мав, суд доходить до висновку, що між позивачем та відповідачем 18.01.2022 укладено кредитний договір №500850226, за умовами якої відповідач отримала кредит у розмірі 41000,24 грн. Тобто, позивач свої зобов'язання за договором від 18.01.2022 виконав у повному обсязі надавши відповідачу кредитні ресурси на умовах, передбачених договором, в порушення умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
Вказаний позивачем розрахунок відповідачем ОСОБА_1 не оспорений, заперечення на позов не надані.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені АТ «Сенс Банк» позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Щодо питання розподілу судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Позивач просить суд стягнути на його користь з  ОСОБА_1 2662,40 грн. сплаченого судового збору, що підтверджується меморіальним ордером №75839 (а.с.56) та 9525,11 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
З матеріалів справи вбачається, що представником АТ «Сенс Банк» у цій справі був адвокат Лойфер А.Е., який діяв на підставі Довіреності №025516/26 від 13.01.2026 (а.с.46,47) та на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надав: копію договору про надання послуг №1006 від 28.01.2025, в якому сторони АТ «Сенс Банк» та адвокатське об'єднання «СмартЛекс» обумовили винагороду виконавця (гонорар) та порядок розрахунків за надання послуг щодо стягнення заборгованості з боржників замовника внаслідок невиконання кредитних договорів : за підтримку і подання позовної заяви до суду – 375,00 грн., за отримання рішення суду – 255,00 грн., комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника – 7,85% (а.с.48-51); додаткову угоду №1 від 26.01.2026 до договору №1006 від 28.01.2025 (а.с.52).
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо, на її думку, є недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 06.12.2019 у справі № 910/353/19, а також у постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19.
Разом з тим, сторона відповідача не скористалася правом на подання клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених у судах першої та апеляційної інстанцій.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи, що судом задоволено позовні вимоги в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за розгляд справи в суді в сумі 2662,40 грн., а також витрати на правничу допомогу в розмірі 5640,01 грн., а разом 8302,41 грн. 
Керуючись ст.ст. 2, 19, 81, 141, 263-265, 274-279, 280-282, 289 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» (адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, код ЄДРПОУ 23494714) до  ОСОБА_1  (адреса: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за Кредитним договором у розмірі 64203,96 грн. (шістдесят чотири тисячі двісті три грн. 96 коп.) та судові витрати в розмірі 8302,41 грн. (вісім тисяч триста дві грн. 41 коп.), а всього 72506,37 грн. (сімдесят дві тисячі п'ятсот шість грн. 37 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом 20 днів з дня вручення учасникам справи повного заочного рішення суду не подано заяву про перегляд заочного рішення або протягом 30 днів не подано апеляційні скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Суддя  Наталія СІРЕНКО