ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2026 року 	м. Ужгород	№ 260/1435/26 	
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить: 1) визнати протиправними бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у не внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про виключення ОСОБА_1 , з військового обліку; 2) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про виключення ОСОБА_1 , з військового обліку на підстав Довідки військово-лікарської комісії №216 від 04.05.2022 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 04 травня 2022 року за результатами проходження медичного огляду військово-лікарською комісією на підставі ст. 12-А графи ІІ Розкладу хвороб, затвердженого наказом МОУ №402 від 14.08.2008, позивач був визнаний непридатним до військової служби та виключений з військового обліку. Незважаючи на це, відповідач 20 листопада 2025 року повторно поставив позивача на військовий облік, що є незаконним та суперечить нормам Конституції та Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». 
19 березня 2026 року відповідач подав через особистий електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» відзив на позов, в якому у задоволенні позову просить відмовити. Зокрема, зазначив, що встановлений законодавством порядок передбачає, що у разі невідповідності відомостей, зазначених у паперовому військово-обліковому документі, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України зобов`язаний для внесення відповідних змін звернутися до районного територіального центру комплектування особисто у паперовій формі або скористатися засобами електронного кабінету призовника. Вказана норма є імперативною і не передбачає можливості дистанційного виправлення даних шляхом направлення поштової кореспонденції з копіями документів через представника чи адвоката. В спірних правовідносинах позивач таким правом не скористався. При цьому вважає, що направлення адвокатського запиту з доданими копіями документів не може підміняти собою встановлений законодавством алгоритм особистого звернення громадянина. В свою чергу територіальний центр комплектування не наділений дискреційними повноваженнями на власний розсуд, без дотримання процедури верифікації особи та надання оригіналів документів, вносити зміни до статусів у Реєстрі. Стверджує, що факт направлення повістки 20.11.2025 року для уточнення даних є правомірним заходом органу військового управління, спрямованим на виклик особи, електронна справа якої містила ознаки невідповідності та автоматично згенеровані статуси про порушення.
20 березня 2026 року представник позивача подав через особистий електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» відповідь на відзив, в якій з доводами відповідача не погоджується. Так, вважає безпідставними твердження відповідача про те, що зміни до Реєстру можуть бути внесені виключно на підставі особисто поданої особою заяви, оскільки такі суперечать законодавчим нормам. Зазначає, що закон не встановлює виключного способу подання таких відомостей та не обмежує право особи звертатися через свого представника. При цьому звертає увагу на те, що відповідач не був позбавлений можливості перевірити наведені факти, витребувати необхідні документи або запропонувати позивачу надати додаткові відомості для усунення розбіжностей.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , військове звання «солдат», 04 травня 2022 року був взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_4 ), що підтверджується відомостями тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 04.05.2022.
04 травня 2022 року за результатами проведеного військово-лікарською комісією медичного огляду ОСОБА_1 був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі ст. 12А графи ІІ Розкладу хвороб, затвердженого наказом МОУ №402 від 14.08.2008. Вказана обставина підтверджується довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 №216 від 04.05.2022, копія якої наявна в матеріалах справи.
У зв`язку з зазначеним на підставі пп. 3 п. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» 04 травня 2022 року ОСОБА_2 виключено з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що зроблено відмітку в п. 14 тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 04.05.2022.
01 березня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 повторно взяв на військовий облік військовозобов`язаних ОСОБА_1 , що підтверджується відомостями мобільного застосунку «Резерв+» (арк. спр. 17).
04 листопада 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_4 направив ОСОБА_2 повістку № НОМЕР_2 з вимогою з`явитися 12 листопада 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення даних. 
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення його з військового обліку, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закону №2232) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Відповідно до ст.1 Закону №2232, військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Згідно ст. 33 Закону №2232 військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 37 Закону №2232, взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України, зокрема, на військовий облік військовозобов`язаних: звільнені з військової служби в запас; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу»; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; звільнені зі служби поліцейські, особи начальницького та рядового складу Міністерства внутрішніх справ України, Державного бюро розслідувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту (крім осіб, прийнятих на службу цивільного захисту у порядку, визначеному Кодексом цивільного захисту України, до проходження строкової військової служби), Державної кримінально-виконавчої служби України, співробітники Служби судової охорони, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України; які набули громадянства України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Служби зовнішньої розвідки України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від призову на строкову військову службу; які досягли 27-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені зі служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування у запасі.
Призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік та не раніше ніж за три дні до вибуття з місця проживання знятися із зазначеного обліку.
Виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають, зокрема, громадяни України, визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку (п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону №2232).
Суд встановив, що ОСОБА_2 був виключений з військового обліку 04 травня 2022 року на підставі пп. 3 п. 6 ст. 37 Закону №2232. Вказана обставина відповідачем визнається та не є предметом оскарження. 
Спір в цій справі виник з приводу правомірності повторного взяття позивача на військовий обліку. 
Правомірність своїх дій ІНФОРМАЦІЯ_4 аргументує тим, що позивач був зобов`язаний вчиняти активні дії зокрема шляхом подання заяви для внесення актуальних відомостей до інформаційної системи. В свою чергу у зв`язку з відсутністю особисто поданої ОСОБА_2 заяви до Єдиного державного реєстру призовників було правомірно внесено відомості про його повторний обліку. 
Оцінюючи такі аргументи відповідача, суд враховує наступне. 
Відповідно до положень п.20 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 (в редакції, чинній на момент повторного взяття позивача на військовий облік), військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів. 
Для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».
Взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється за їх особистої присутності (крім випадків, визначених у пунктах 15, 15-1 цього Порядку). При цьому взяття на військовий облік, зняття або виключення з нього здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів, визначених у пункті 20 цього Порядку (п. 81 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів).
Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць визначає Закон України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 №1951-VIII (далі - Закон №1951) (в редакції, чинній на момент повторного взяття позивача на військовий облік).
Відповідно до положень ст. 1 Закону №1951, Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України (ч. 8 ст. 5 Закону №1951).
Згідно зі ст. 12 Закону №1951, Реєстр ведеться в електронній формі з єдиною централізованою базою даних, яка містить персональні та службові дані всіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Персональні та службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів вносяться до бази даних Реєстру у формі запису - сукупності всіх даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, передбачених статтями 7 і 8 цього Закону.
Положеннями ст. 13 Закону №1951 встановлено, що для формування бази даних Реєстру Центральна виборча комісія одноразово подає володільцю Реєстру відомості, передбачені статтею 7 цього Закону, стосовно усіх громадян України віком від 18 до 60 років.
Відомості про громадян України, які не є призовниками, військовозобов`язаними та резервістами, знищуються суб`єктами Реєстру відповідно до Порядку ведення Реєстру, затвердженого володільцем Реєстру.
Отже, до Реєстру вносяться персональні та службові дані виключно щодо призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Стаття 14 Закону №1951 регламентовано порядок ведення Реєстру, який включає:
1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;
2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;
3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.
При цьому, ч. 3 зазначеної статті встановлено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
Наказом Міністерства оборони України від 28 березня 2022 року №94 було затверджено Порядок ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі – Порядок №94) (чинним на момент взяття ОСОБА_1 на військовий облік), пункт 6 розділу ІІІ якого передбачав, що збирання відомостей здійснюється органами ведення Реєстру на підставі відомостей, що подаються органу ведення Реєстру особисто призовниками, військовозобов`язаними та резервістами, органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, закладами освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, ТЦК та СП, військовими частинами.
Пунктом 9 розділу ІІІ Порядку №94 встановлено, що виправлення недостовірних відомостей Реєстру, а також включення (не включення) до Реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, здійснюється за результатами розгляду їхньої мотивованої заяви із зазначенням підстав, передбачених законодавством, яка подається до органів ведення Реєстру.
Згідно з п. 1, 2 розділу ІV Порядку №94, створення облікового запису в Реєстрі здійснюється призначеними відповідальними особами за ведення Реєстру органів ведення Реєстру шляхом заповнення електронних форм облікових карток призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Актуалізація (внесення змін) відомостей Реєстру здійснюється:
- в електронному режимі - шляхом інформаційної взаємодії між Реєстром та інформаційно-телекомунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи;
- у ручному режимі - шляхом внесення призначеною відповідальною особою за ведення Реєстру відомостей до електронних форм облікових карток призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до нормативно-правових актів з питань ведення військового обліку.
Вказані законодавчі норми спростовують твердження відповідача про те, що внесення даних до Реєстру здійснюється виключно за заявами військовозобов`язаних. Відповідно до вищезазначених законодавчих норм, такі відомості можуть оновлюватися також на підставі даних органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності.
Так, відомості про виключення ОСОБА_1 в травні 2022 року з військового обліку були наявні в ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки підставою такого виключення була довідка військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 про визнання позивача непридатним до військової служби за станом здоров`я.
Відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів того, що видані відповідачу довідка військово-лікарської комісії №216 від 04.05.2022 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного містять ознаки підробки або видані позивачу з порушенням норм діючого законодавства. Більше того, право позивача на виключення з військового обліку за станом здоров`я відповідач не заперечує.
Тобто станом на день взяття ОСОБА_1 на військовий облік в березні 2024 року останній не був ні призовником, ні військовозобов`язаним, ані резервістом, оскільки згідно з ч. 6 ст. 37 Закону №2232 громадяни України, які визнані непридатними до військової служби, виключаються з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.
Суд вважає, що законодавчими нормами не передбачено підстав для повторного взяття на військовий облік осіб, які були виключені з нього за станом здоров`я та яких визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Питання взяття, зняття та виключення осіб з військового обліку регулюється виключно Законом №2232 та здійснюється лише відповідно до установлених ним підстав.
Незважаючи на це в березні 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 повторно вніс до Реєстру відомості щодо взяття ОСОБА_1 на військовий обліку.
При цьому суд відхиляє посилання відповідача на необхідність звернення особи із заявою для уточнення даних у разі невідповідності відомостей у паперовому військово-обліковому документі та в Реєстрі. З цього приводу суд зазначає, що така невідповідність була створена саме відповідачем шляхом протиправного внесення до Реєстру даних про взяття ОСОБА_1 на військовий облік при наявності даних щодо його виключення за станом здоров`я.
Суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до ст. 9 Закону №1951, звернення до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру є правом, а не обов`язком особи. 
Натомість центри комплектування та соціальної підтримки зобов`язані добросовісно виконувати свої обов`язки та не порушувати прав інших осіб.
З матеріалів справи вбачається, що позивач, серед іншого, оскаржує бездіяльність відповідача щодо не внесення до Реєстру інформації про виключення ОСОБА_1 з військового обліку.
З цього приводу суд зазначає, що під бездіяльністю розуміється пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи чи інтереси фізичних або юридичних осіб, в тому числі не прийняття рішення у випадках, коли таке рішення повинно бути прийнято відповідно до вимог закону. Сама по собі бездіяльність – це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити.
Однак за результатами розгляду цієї справи судом встановив, що в даному випадку права позивача порушені саме повторним взяттям на військовий облік в березні 2024 року.
Відповідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З огляду на вищенаведене з метою належного захисту прав позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та позов задовольнити шляхом визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо повторного взяття ОСОБА_1 на військовий облік в березні 2024 року та зобов`язання внести відомості до Реєстру про виключення позивача з військового обліку. 
Таким чином, провівши правовий аналіз законодавчих норми, що регулюють спірні правовідносини, крізь призму встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з урахуванням вищенаведеного.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, – задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо повторного взяття на військовий облік ОСОБА_1 в березні 2024 року.

3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення ОСОБА_1 з військового обліку на підстав Довідки військово-лікарської комісії №216 від 04.05.2022 року.

4. Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_3 ) судові витрати у розмірі 2662,40 (Дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 коп.) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 

Суддя	Р.О. Ващилін