КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Єдиний унікальний номер справи № 753/23625/25 Головуючий у суді першої інстанції - Просалова О.М.
Номер провадження № 33/824/1368/2026 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд в складі судді Яворського М.А., за участю секретаря судового засідання Марченко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником Туровським Віталієм Вікторовичем, на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 16 січня 2026 року щодо притягнення: 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 ,
до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, - 
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №494422 від 26 жовтня 2025 року, водій  ОСОБА_1 , 26 жовтня 2025 року о 10 годині 40 хвилин по Бориспільському шосе в місті Києві (блок-пост КП503), керував транспортним засобом «Mazda», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку, на місці зупинки зі згоди водія, за допомогою приладу «Драгер», результат тесту становить 0,46 ‰.
Вказаними діями  ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 16 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605, 60 грн.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням захисник ОСОБА_1 адвокат Туровський В.В. двічі подав апеляційну скаргу (засобами електронного та засобами поштового зв`язку), які є тотожними між собою, а тому їх слід вважати однією апеляційною скаргою, поданою захисником ОСОБА_1 - Туровським В.В., відповідно до якої просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неповно застосував положення ч. 2 ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», врахувавши лише вимоги нормативно-правових актів та залишивши поза увагою обов`язок одночасного дотримання вимог експлуатаційної документації на прилад. Закон передбачає кумулятивне, а не альтернативне застосування цих вимог.
Відповідно до Наказу №1747 від 13.10.2016 міжповірочний інтервал не повинен перевищувати одного року, водночас Інструкцією з експлуатації газоаналізатора «Alcotest 6820» встановлено інтервал 6 місяців. Оскільки повірку (калібрування) приладу проведено з порушенням шестимісячного строку, то результат огляду не може вважатися належним та допустимим доказом.
Зазначає, що огляд, проведений із порушенням вимог закону, є недійсним, однак суд зазначених обставин не врахував.
При апеляційному розгляді справи захисник ОСОБА_1 - Туровський В.В. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив її задовольнити.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_1 - Туровського В.В., дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Крім того, п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, оформлення результатів такого огляду регулюються «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я від 09 листопада 2015 року № 1452/735, та Порядком № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року.
Відповідно до пунктів 1, 6, 7 та 9 розділу ІІ «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Пунктами 7 і 8 Порядку № 1103 передбачено, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином,  ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Абзацами другим та четвертим частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно з положеннями статті 52 цього Закону одним із таких органів державного контролю є Національна поліція.
Відповідно до абзацу третього частини другої статті 16 вказаного Закону водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах його компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.
Таким чином, водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним з таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Дотримання водієм транспортного засобу процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції є його обов`язком.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №494422 від 26 жовтня 2025 року, водій  ОСОБА_1 , 26 жовтня 2025 року о 10 годині 40 хвилин по Бориспільському шосе в місті Києві (блок-пост КП503), керував транспортним засобом «Mazda», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку, на місці зупинки зі згоди водія, за допомогою приладу «Драгер», результат тесту становить 0,46 ‰. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.. (а.с. 1)
У протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення»  ОСОБА_1  жодних пояснень чи заперечень щодо змісту складеного протоколу не зазначив, лише проставив підпис, що ознайомлений.
Відповідно до результатів проведеного тесту за допомогою спеціального технічного засобу Alkotest Drager 6820 відносно водія ОСОБА_1 , останній показав результат тесту - 0,46 ‰ (при дозволених не більше 0,2 ‰). (а.с. 2).
Відповідно до Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Результат огляду на стан сп`яніння позитивний 0,46 ‰. З результатом ОСОБА_1 згоден. (а.с.3).
Відповідно до розписки від 26 жовтня 2025 року, наявної в матеріалах справи, ОСОБА_1 підтвердив факт відсторонення від керування о 10 год 50 хв автомобілем Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.6.
В матеріалах справи міститься також постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6018521, згідно якої щодо ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП (водій керував ТЗ обладненим засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки) (а.с. 7).
З довідки «Админпрактика» ІПНП «Армор», наданої співробітниками поліції до суду, вбачається, що за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахується посвідчення водія НОМЕР_2 . (а.с. 8-9)
В матеріалах справи містяться відеозаписи із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП 26 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 (а.с. 10).
На долучених до матеріалів справи відеозаписах зафіксовано, що працівниками патрульної поліції був зупинений автомобіль марки «Mazda»на блок-посту за порушення ПДР, а саме водій транспортного засобу був не пристебнутий ременем безпеки. (10:40:24) Працівник патрульної поліції запитав водія, чому останній не користується паском безпеки та перевіривши авто замітив заглушку на паску. (10:41:52) Під час розмови з водієм ОСОБА_1 поліцейський повідомив, що є ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою «Драгера» або проїхати до лікаря-нарколога (10:43:08). ОСОБА_1 погодився пройти тест на місці, а після проходження тесту працівник поліції повідомив, що у нього виявлено 0,46 % проміле та те, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння (10:44:00). Працівник поліції також роз`яснив особі, що якщо він не згоден з результатом огляду, то вони проїдуть до закладу охорони здоров`я для повторного огляду лікарем-наркологом, особі також було роз`яснено, на що ОСОБА_1 погодився з результатом (10:44:08). В подальшому, ОСОБА_1 роз`яснюють, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, ознайомлюють особу зі змістом складеного протоколу, а також роз`яснюють його права.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Протокол підписаний особою, яка його склала й вказаний протокол не містить заперечень ОСОБА_1 щодо його складення, не містить його зауважень щодо змісту складеного протоколу.
Доводи апелянта, що суд першої інстанції неповно застосував положення ч. 2 ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», врахувавши лише вимоги нормативно-правових актів та залишивши поза увагою обов`язок одночасного дотримання вимог експлуатаційної документації на прилад. Закон передбачає кумулятивне, а не альтернативне застосування цих вимог. А відповідно до Наказу №1747 від 13.10.2016 міжповірочний інтервал не повинен перевищувати одного року, водночас Інструкцією з експлуатації газоаналізатора «Alcotest 6820» встановлено інтервал 6 місяців. Оскільки повірку (калібрування) приладу проведено з порушенням шестимісячного строку, то результат огляду не може вважатися належним та допустимим доказом, суд апеляційної інстанції оцінює критично з огляду на таке.
Так, відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).
Згідно з п. 17 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» №1314-VII від 05 червня 2014 року законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Згідно з переліком технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6810», «Alcotest 6820», «Alcotest 7410 Plus com», «Алконт 01».
Всі види газоаналізаторів «Drager Alcotest» зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529.
Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить один рік.
У Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, дозволених для застосування на території України міститься інформація щодо особи, відповідальної за введення медичних виробів в обіг, а саме ТОВ "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешенл", який є офіційним представником виробника, на медичні вироби "Газоаналізатори Drager Alсotest", зокрема газоаналізатор "Drager "Alcotest 6820". На офіційному сайті ТОВ "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешенл", який надає послуги сервісного центру для гарантійного та післягарантійного обслуговування приладів алко- та наркодіагностики Drager зазначено, що для використання приладів у професійній діяльності у підрозділах Департаменту патрульної служби та Управління національної поліції, Міністерства охорони здоров`я та службах охорони праці та безпеки підприємств необхідне своєчасне проведення операцій "Сервісне технічне обслуговування", "Градуювання та "Повірка" принаймні 1 раз на 12 місяців.
Під терміном «Регулювання» («Градуювання») (англійською мовою «adjustment», що раніше інколи позначалося терміном «calibration» та «калібрування», але виключно у вищезазначеному розумінні) слід розуміти операцію з регулювання, налаштування, коригування показань алкотестерів Drager Аlcotest з метою отримання допустимої похибки вимірювання, яка виконується сумісно з операцією «Сервісне технічне обслуговування».
У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).
Згідно даних роздруківки з приладу Drager (а.с. 2) останнє градуювання приладу проводилось 15 листопада 2024 року. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції 26 жовтня 2025 року, тобто в межах дванадцяти місячного строку калібрування приладу.
Отже апеляційний суд наголошує на тому, що захисник, посилаючись про те, що інструкцією з експлуатації газоаналізатору цього типу передбачено здійснення калібрування приладу кожні 6 місяців, не правильно трактує норми діючого матеріального права, оскільки, відповідно до загальнодоступної Інструкції з експлуатації приладу Drager Alcotest 6820, зокрема, її розділу «інтервали технічного обслуговування», сервісне обслуговування та градуювання (тобто калібрування) приладу здійснюється один раз на 12 місяців та виконується тільки уповноваженим персоналом.
Таким чином, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений із використанням законодавчо врегульованого газоаналізатору Drager Alcotest 6820, без порушення строку його градуювання (калібрування), апеляційний суд вважає доводи захисника про недійсність проведеного огляду повністю спростованими.
Крім того, суд враховує, що огляд водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено із застосуванням приладу «Драгер» за його згодою, що підтверджується його підписом на чеку Драгера. При цьому останній погодився із результатом огляду, не зазначивши про свою незгоду та не заявив клопотання про проведення такого огляду в медичному закладі. 
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про необґрунтованість поданої апеляційної скарги.
Таким чином, оскільки переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Дарницького районного суду міста Києва від 16 січня 2026 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану захисником Туровським В.В., слід залишити без задоволення.
Керуючись положеннями статті 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану захисником Туровським Віталієм Вікторовичем, на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 16 січня 2026 року, залишити без задоволення.
Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 16 січня 2026 рокузалишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського 
апеляційного суду М.А.Яворський