"03" березня 2026 р.  Справа № 363/214/26

ПОСТАНОВА
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 березня 2026 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
22.12.2025 ОСОБА_1 , за даними протоколу серії ЕПР1 № 548190, керував автомобілем марки «AUDI», д.н.з. НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння на вул. Свято-Покровська, 1-В, с. Нові Петрівці. Огляд водія проводився у Вишгородській ЦРЛ, висновок щодо результатів огляду № 235. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 у суді свою вину не визнав, пояснив, що не перебував у наркотичному сп`янінні, препаратів не вживав, наполягав на проходженні медичного огляду, категорично заперечує результати тесту і вимагав проведення лабораторного підтвердження. Вважає притягнення до відповідальності на підставі результатів тесту незаконним і грубим порушенням.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Бекіров С.Н. подав клопотання про закриття провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП, мотивуючи тим, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення є незаконним і необґрунтованим, оскільки огляд на стан наркотичного сп`яніння проведено з порушенням вимог Інструкції МВС та МОЗ № 1452/735 і Порядку № 1103, акт медичного огляду № 235 та висновок щодо результатів огляду не містять підпису лікаря, повного імені, заключного діагнозу та належного засвідчення копій, лабораторні дослідження для підтвердження стану наркотичного сп`яніння фактично не проведені через недостатність біоматеріалу та відсутність доказів належного збереження і транспортування зразків, результати експрес-тесту самі по собі не є допустимим доказом, а відеозапис нагрудної камери поліції підтверджує порушення процедури огляду та втручання працівників поліції в дії медичного персоналу. Крім того, клінічні ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 відсутні, про що повідомляла лікар під час огляду, зазначаючи, що не може підтвердити стан наркотичного сп`яніння, проте працівник поліції наполіг на складанні висновку про наркотичне сп`яніння, посилаючись на результат тесту. Відеозапис нагрудної камери поліції показав, що огляд проводився о 22:25–22:56, тоді як в акті огляду зазначено 22:15, що не відповідає дійсності. Відеозапис також підтверджує, що лікар не володіла належною інформацією та знаннями щодо порядку огляду та відбору біоматеріалу, постійно радилась з працівниками поліції, відбір і маркування біологічного матеріалу проводилися з порушенням Інструкції № 1452/735. Крім того, із доказів, які досліджені в судовому засіданні, не встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Тому, з огляду на зазначене, просить суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Вислухавши учасників справи, оцінюючи докази, які наявні в матеріалах справи, суд доходить такого висновку.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється у порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, та Порядку, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103.
Пунктом 7 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Відповідно до п.8 Розділу ІІІ Інструкції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Відповідно до п.15 Розділу ІІІ Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.
Приписами п.2 Розділу ІІІ Інструкції встановлено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції вважаються недійсними.
Із протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що у протоколі зафіксовано обставини зупинки транспортного засобу та посилання на висновок медичного огляду № 235 як підставу для притягнення до відповідальності.
Із акту медичного огляду № 235 від 22.12.2025 року, наданого суду на запит, встановлено, що документ не містить підпису лікаря та його повних анкетних даних, не містить належно сформульованого заключного діагнозу, зазначений у ньому час огляду не відповідає часу, зафіксованому на відеозаписі, клінічні ознаки наркотичного сп`яніння у особи не встановлені, лабораторні дослідження не проводились, підтверджується актом, що під час огляду ОСОБА_1 мав охайний зовнішній вигляд, був у свідомості, повністю орієнтований у собі, часі та місці, мовлення без порушень, поведінка адекватна, вегетосудинні реакції звичайного кольору, зіниці не змінені, ністагм відсутній, рухова сфера не порушена, хода стійка, точні рухи виконував, тремтіння пальців рук відсутнє, ознак неврологічних чи психічних розладів, а також органічного ураження центральної нервової системи не встановлено, артеріальний тиск становив 120/80 мм рт. ст., пульс 111 ударів за хвилину, запах алкоголю з порожнини рота відсутній, вживання наркотичних речовин обстежуваний заперечував.
Із висновку щодо результатів медичного огляду № 235 від 22.12.2025 року встановлено, що він є похідним від акту медичного огляду та складений на підставі позитивного експрес-тесту , який показав позитивний результат на амфетамін.
Із відеозапису з нагрудної камери працівника поліції встановлено, що фактичний час проведення огляду становив 22:25–22:56, не відповідає часу, зазначеному в акті, підтверджуються обставини які зафіксовані в акті огляду.
Із листа КНП «Вишгородська ЦРЛ» № 214 від 12.02.2026 року встановлено, що біологічний матеріал направлявся до іншого медичного закладу для проведення хіміко-токсикологічного дослідження, однак лабораторні дослідження фактично не проведені через недостатність зразків, також не надано підтверджуючих це доказів щодо збереження, транспортування та передачі біоматеріалу.
В порушення Інструкції №1452/735, як вбачається з акту огляду №235 від 22.12.2025, а саме п.п.23-24 лікарем не зазначено результатів лабораторних досліджень, окрім того, з п. 25 акту огляду №235вбачається, що лікарем взагалі не було встановлено заключного діагнозу, і такий акт не підписаний лікарем, який проводив огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 .
Оцінка доказів у їх сукупності свідчить про таке.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не підтверджує стан наркотичного сп`яніння, оскільки є процесуальним документом фіксації події та не містить самостійних об`єктивних даних, які б доводили перебування особи у стані сп`яніння без підтвердження належними та допустимими доказами.
Акт медичного огляду та висновок № 235 не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, оскільки акт не містить підпису лікаря та його повних анкетних даних, що ставить під сумнів його юридичну силу; зазначений у ньому час проведення огляду не відповідає фактичному часу, зафіксованому на відеозаписі; клінічні ознаки наркотичного сп`яніння у особи не встановлені; лабораторне підтвердження не проведене.
З відеозапису також встановлено, що лікар під час огляду зазначала про відсутність у ОСОБА_1 будь-яких клінічних ознак наркотичного сп`яніння та фактично вказувала на неможливість підтвердження такого стану за результатами клінічного обстеження. Водночас працівники поліції наполягали на складанні акта та висновку про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння виключно на підставі позитивного результату експрес-тесту, стверджуючи, що такого результату достатньо для формування відповідного висновку незалежно від відсутності клінічного огляду. Однак результат швидкого тесту без проведення обов`язкового лабораторного підтвердження (газо-рідинної хроматографії чи хромато-мас-спектрометрії) не може вважатися достатнім і допустимим доказом стану наркотичного сп`яніння, оскільки має лише попередній (скринінговий) характер.
Відеозапис з нагрудної камери підтверджує порушення процедури проведення огляду, на висновок лікаря щодо відсутності ознак сп`яніння все ж таки складання висновку лише на підставі експресс тесту та відсутності зовнішніх та поведінкових ознак сп`яніння у особи, що спростовує висновки, викладені у медичних документах.
Лист КНП «Вишгородської ЦРЛ» не підтверджує належного збереження, транспортування та передачі біологічного матеріалу для проведення лабораторного дослідження, а самі лабораторні дослідження фактично не проведені, що унеможливлює підтвердження наявності наркотичних речовин у встановленому законом порядку.
Окрім того, в матеріалах справи відсутні і дані про те, що лікар, яка проводила огляд ОСОБА_1 , своєчасно, згідно з чинним законодавством пройшла тематичне удосконалення за відповідною програмою.
Всі наведені обставини свідчать про те, що огляд ОСОБА_1 був проведений з порушенням п. 15 Розділу 3 Інструкції 1452/735 та є недійсним в силу положень п. 22 Розділу 3 Інструкції 1452/735 та ч. 5 ст. 266 КУпАП. Відповідно, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №235 від 22.12.2025, який, відповідно до п. 16 Інструкції 1452/735 виданий на підставі акту, є очевидно недопустимим доказом, оскільки є похідним від акту огляду.
В свою чергу, саме на підставі висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №235 від 22.12.2025 було складено протокол про адміністративне правопорушення, який за наведених обставин також не можна вважати належним та допустимим доказом.
У сукупності наведене свідчить про відсутність належних, допустимих і достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували перебування особи у стані наркотичного сп`яніння на момент керування транспортним засобом. Таким чином, зафіксований у медичному документі клінічний стан особи не містить об`єктивних ознак наркотичного сп`яніння та не відображає будь-яких діагностичних критеріїв, які б свідчили про перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння.
Оскільки під час розгляду справи встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні, а згідно з ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд дійшов висновку про закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 1, 9, 40-1, 130 ч. 1, 245, 247, 251, 252, 247, 280 КУпАП, суддя,

постановив:

Провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд протягом 10 днів.

Суддя С.В. Олійник