Справа № 369/24223/25
Провадження № 3/369/2983/26 

П О С Т А Н О В А 
Іменем України
19.01.2026 року м. Київ
Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Патієвич А.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст. 124, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

12.12.2025, о 23 год. 40 хв, в м. Боярка по вул. Білогородська, 51, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на клумбу. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 
Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 13.12.2025 серії ЕПР1 № 539322, 12.12.2025, о 23 год. 40 хв, в м. Боярка по вул. Білогородська, 51, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, невиразна мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на бодікамеру № 859129, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1  в судове засідання з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнав. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що дійсно його автомобіль занесло та він наїхав на клумбу, від чого сильно вдарився головою і оскільки є військовим, брав участь у бойових діях і мав травми голови, просив працівників поліції викликати йому швидку медичну допомогу.
Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків. 
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 539337 від 13.12.2025, схемою місця ДТП від 13.12.2025, поясненнями самого ОСОБА_1 , наданими в судовому засідання.
За таких обставин, вважаю, що в діях  ОСОБА_1  наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Враховуючи особу порушника, вважаю за необхідне накласти на  ОСОБА_1  стягнення в межах санкції ст.124 КУпАП у виді штрафу.
Крім того, згідно з ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, до матеріалів справи було долучено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 539322 від 13.12.2025, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 13.12.2025, довідку старшого інспектора СРПП ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області, диск з відеозаписом. 
Надаючи оцінку вказаним доказам, суддя звертає увагу на наступне.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є в тому числі своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами по справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, показань технічних приладі та засобів фото - і відео спостереження та іншими доказами.
Частиною 2 статті 251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Під час складання протоколу, співробітниками поліції правопорушнику роз`яснюються його права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що ставиться відмітка в протоколі, де ставиться підпис правопорушника про ознайомлення.
Однак, як вбачається з долученого відеозапису та протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівниками поліції цього дотримано не було.
Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Суд враховує, що у матеріалах справи відсутній акт тимчасового вилучення транспортного засобу, наявність якого, у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, є обов`язковою. 
Вищенаведені обставини у своїй сукупності свідчать про порушення працівниками поліції вимог до процедури проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, передбачених ст. 266 КУпАП.
Стосовно складеного протоколу про адміністративне правопорушення, то сам по собі він не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».
За таких обставин відсутні підстави вважати, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП доводиться сукупністю наявних у справі доказів, які не є переконливими, достатньо вагомими і узгодженими між собою, а відтак викликають у суду обґрунтовані сумніви.
Так, згідно з ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Згідно з ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 39 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі 
№ 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням наведеного, провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст.ст.1, 7, 9, 124, 130, 245, 247, 251-252, 280, 283-285 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Строк пред`явлення до виконання – три місяці з дня винесення постанови.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів із дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів із дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф вноситься порушником в установу банку України, документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, вказаного вище, надсилається порушником до Києво-Святошинського районного суду Київської області.
У разі примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у сумі 1 700 (одна тисяча сімсот) грн.

Суддя         Андрій ПАТІЄВИЧ