Справа№938/391/26 
Провадження № 3/938/222/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року селище Верховина, Верховинського району Івано-Франківської області

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Бучинський А.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , громадянина України, тво заступника начальника - начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , військове звання "майор", до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-14, ч.2 ст.172-15 КУпАП,- 

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, а саме начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2  допустив перевищення службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, а саме , під час проходження військової служби у зазначеному центрі комплектування, у порушенні вимог ст.ст. 3,68 Конституції України, ст.ст. 11,49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, близько 13.00 год 25.02.2026 по АДРЕСА_1 , виконуючи спільно із працівниками Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області заходи оповіщення військовозобов`язаних зустрів громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та без будь-яких заходів щодо оповіщення та вручення повістки про прибуття для уточнення військово-облікових даних ОСОБА_2 , надав працівникам поліції вказівку доставити останнього до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив конституційні права ОСОБА_2 щодо гідності та недоторканості, чим вчинив перевищення військовою службовою особою службових повноважень, тобто умисне учинення дій, які явно виходять за межі надання цій особі права чи повноважень, вчинені в умовах особливого періоду, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-14 КУпАП.
Крім цього, ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, допустив недбале ставлення до військової служби, а саме, будучи начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2  під час проходження військової служби у зазначеному центрі комплектування, у порушенні вимог ст.ст. 3,68 Конституції України, ст.ст. 11,49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.4 ч.3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», близько 14.20 год. 25.02.2026 перебуваючи у приміщенні  ІНФОРМАЦІЯ_2  внаслідок недбалого ставлення до виконання обов`язків військової служби не перевірив факти щодо права на відстрочку ОСОБА_2 , оскільки останній являється особою з інвалідністю 3 групи, що в свою чергу призвело до подальшого проходження військово-лікарської комісії, після проходження якої ОСОБА_2 призвали на військову службу за мобілізацією, усупереч нормам п.2 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Постановою суду від 07.04.2026 матеріали адміністративних справ об`єднано в одне провадження.
У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, однак надав заяву про слухання справи у його відсутності, вину у вчиненому визнав, вказав що вперше притягується до адміністративної відповідальності та позитивно характеризується, а тому просить застосувати щодо нього усне зауваження.
Оскільки судом вжито належних заходів щодо сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, а тому, враховуючи, що його участь у розгляді даної категорії справ відповідно до ст.268 КУпАП не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.
Крім того, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі прокурора, оскільки згідно вимог ст.250 КУпАП участь прокурора при розгляді даної категорії справ не є обов`язковою.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, слід прийти до наступного висновку.
Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 2 статті 172-14 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, вчинені в умовах особливого періоду.
Безпосереднім об`єктом цього правопорушення є встановлений порядок службової діяльності у сфері реалізації військовими службовими особами своїх прав і виконання обов`язків. У разі вчинення цього адміністративного правопорушення щодо військовослужбовця обов`язковим додатковим об`єктом виступають честь та гідність особи.
Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає в активних діях військової службової особи всупереч інтересам військової служби, з перевищенням наданої їй влади та службових повноважень.
Частиною 1 статті 172-15 КУпАП передбачено відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.
Частиною 2 цієї статті передбачено відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.
Визначення військової службової особи надано у примітці до ст. 172-13 КУпАП, відповідно до якої, під вказаними особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022в Україні з 24.02.2022 року введено воєнний стан, строк дії якого на даний час продовжено у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської федерації проти України. Такожуказом Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України оголошено загальну мобілізацію.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
Особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 №303 та продовжується до оголошення (набрання чинності) окремого рішення президента України про демобілізацію.
Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу`військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.
Згідно з ст.ст. 3,68 Конституції України Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ст.ст. 11,49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок. Військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.
Згідно ст. ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.
Також, згідно п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін 6-12 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).
Згідно ч.8 даної статті, перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-14 КУпАП, крім визнання своєї вини, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами у справі.
Протоколом №10 про вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-14 КУпАП від 13.03.2026, згідно якого  ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, а саме начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2  допустив перевищення службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, а саме , під час проходження військової служби у зазначеному центрі комплектування, у порушенні вимог ст.ст. 3,68 Конституції України, ст.ст. 11,49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, близько 13.00 год 25.02.2026 по АДРЕСА_1 , виконуючи спільно із працівниками Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області заходи оповіщення військовозобов`язаних зустрів громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та без будь-яких заходів щодо оповіщення та вручення повістки про прибуття для уточнення військово-облікових даних ОСОБА_2 , надав працівникам поліції вказівку доставити останнього до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив конституційні права ОСОБА_2 щодо гідності та недоторканості, чим вчинив перевищення військовою службовою особою службових повноважень, тобто умисне учинення дій, які явно виходять за межі надання цій особі права чи повноважень, вчинені в умовах особливого періоду.
Протокол складений уповноваженою на те особою із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, без зауважень. В протоколі, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 надав письмові пояснення, в яких зазначив, що вину визнає, просить усне зауваження.
Поясненням ОСОБА_1 від 13.03.2026 у якому зазначив, про події що мали місце 25.02.2026 о 13.00год, а саме про те, що виконуючи спільно із працівниками Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області заходи оповіщення військовозобов`язаних зустрів громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та без будь-яких заходів щодо оповіщення та вручення повістки про прибуття для уточнення військово-облікових даних ОСОБА_2 , надав працівникам поліції вказівку доставити останнього до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вину визнав у повному обсязі.
Копією посвідчення офіцера серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , із якого вбачається, що дана особа на даний час перебуває на військовій службі на посаді начальника відділу військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Витягом із наказу ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 №330 від 26.11.2025 згідно якого майора ОСОБА_1 , допущено до тимчасового виконання службових обов`язків за вакантною посадою заступника начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки - начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 та вважати таким, що приступив до виконання обов`язків за посадою з 26.11.2025.
Зокрема, згідно функціональних обов`язків, заступник начальника — начальник мобілізаційного відділення підпорядковується начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 та є прямим начальником для особового складу мобілізаційного відлілення. В мирний та воєнний час відповідає за: повноту розробки документів плану проведення мобілізації людських і транспортних ресурсів, відповідність їх змісту вимогам керівних документів та реальності спланованих заходів; за підтримання взаємодії з місцевими органами виконавчої влади, органами місиевого самоврядування; за успішне виконання заходів оповіщення, призову та поставки мобілізаційних ресурсів у військові організаційні структури; за організацію та ведення Єдиного державногю реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Він зобов`язаний: приймати участь у здійснені планування, підготовки і проведення в особливий період згідно із законодавством мобілізації людських і транспортних ресурсів; підтримувати взаємодію з місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування з питань підготовки до виконання мобілізаційних заходів; вивчати можливості місцевої економіки на території відповідальності, приймати участь в розробці та узголженні з місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування використання місцевих ресурсів заходів забезпечення оповіщенння щодо призову i поставки мобілізаційних ресурсів; розробляти документи з оповіщення, призову і поставки мобілізаційних ресурсів та забезпечення виконання мобілізаційних заходів; підтримувати взаємодію з командирами військових організаційних структур з питань призначення призову і поставки мобілізаційних ресурсів.
Копією заяви ОСОБА_4 від 04.03.2026, зареєстрованої Івано-Франківською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Західного регіону 04.03.2026 вх.№818-26, в якій останній повідомив про здійснення незаконної мобілізації ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю 3 групи працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 та просив притягнути винних осіб до відповідальності.
Копією довідки МСЕК серія ІФ №081373 від 17.10.2001, паспорта громадянина України серія НОМЕР_2 , пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яких вбачається, що останній є особою з інвалідністю 3 групи та отримує пенсію по інвалідності.
Вина ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-15 КУпАП, крім визнання своєї вини, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами у справі.
Протоколом №9 про вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП від 13.03.2026, згідно якого  ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, допустив недбале ставлення до військової служби, а саме, будучи начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2  під час проходження військової служби у зазначеному центрі комплектування, у порушенні вимог ст.ст. 3,68 Конституції України, ст.ст. 11,49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.4 ч.3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», близько 14.20 год. 25.02.2026 перебуваючи у приміщенні  ІНФОРМАЦІЯ_2  внаслідок недбалого ставлення до виконання обов`язків військової служби не перевірив факти щодо права на відстрочку ОСОБА_2 , оскільки останній являється особою з інвалідністю 3 групи, що в свою чергу призвело до подальшого проходження військово-лікарської комісії, після проходження якої ОСОБА_2 призвали на військову службу за мобілізацією, усупереч нормам п.2 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Протокол складений уповноваженою на те особою із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, без зауважень. В протоколі, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 надав письмові пояснення, в яких зазначив, що вину визнає, просить усне зауваження.
Поясненням ОСОБА_1 від 13.03.2026 у якому зазначив, про події що мали місце 25.02.2026 о 14.20год, а саме що внаслідок недбалого ставлення до виконання обов`язків військової служби не перевірив факти щодо права на відстрочку ОСОБА_2 , оскільки останній являється особою з інвалідністю 3 групи, що в свою чергу призвело до подальшого проходження військово-лікарської комісії, після проходження якої ОСОБА_2 призвали на військову службу за мобілізацією, усупереч нормам п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Вину визнав у повному обсязі.
Копією посвідчення офіцера серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , із якого вбачається, що дана особа на даний час перебуває на військовій службі на посаді начальника відділу військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Витягом із наказу ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 №330 від 26.11.2025 згідно якого майора ОСОБА_1 , допущено до тимчасового виконання службових обов`язків за вакантною посадою заступника начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки - начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 та вважати таким, що приступив до виконання обов`язків за посадою з 26.11.2025.
Переліком функціональних обов`язків заступника начальника - начальника мобілізаційного відділення, з яким ОСОБА_1 ознайомився, прийняв до керівництва та виконання 26.11.2025. Зокрема, згідно функціональних обов`язків, заступник начальника — начальник мобілізаційного відділення підпорядковується начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 та є прямим начальником для особового складу мобілізаційного відлілення. В мирний та воєнний час відповідає за: повноту розробки документів плану проведення мобілізації людських і транспортних ресурсів, відповідність їх змісту вимогам керівних документів та реальності спланованих заходів; за підтримання взаємодії з місцевими органами виконавчої влади, органами місиевого самоврядування; за успішне виконання заходів оповіщення, призову та поставки мобілізаційних ресурсів у військові організаційні структури; за організацію та ведення Єдиного державногю реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Він зобов`язаний: приймати участь у здійснені планування, підготовки і проведення в особливий період згідно із законодавством мобілізації людських і транспортних ресурсів; підтримувати взаємодію з місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування з питань підготовки до виконання мобілізаційних заходів; вивчати можливості місцевої економіки на території відповідальності, приймати участь в розробці та узголженні з місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування використання місцевих ресурсів заходів забезпечення оповіщенння щодо призову i поставки мобілізаційних ресурсів; розробляти документи з оповіщення, призову і поставки мобілізаційних ресурсів та забезпечення виконання мобілізаційних заходів; підтримувати взаємодію з командирами військових організаційних структур з питань призначення призову і поставки мобілізаційних ресурсів.
Копією заяви ОСОБА_4 від 04.03.2026, зареєстрованої Івано-Франківською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Західного регіону 04.03.2026 вх.№818-26, в якій останній повідомив про здійснення незаконної мобілізації ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю 3 групи працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 та просив притягнути винних осіб до відповідальності.
Копією довідки МСЕК серія ІФ №081373 від 17.10.2001, паспорта громадянина України серія НОМЕР_2 , пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яких вбачається, що останній є особою з інвалідністю 3 групи та отримує пенсію по інвалідності.
Зазначені докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-14, ч.2 ст.172-15 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
За таких обставин, дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-14 КУпАП, а саме, вчинення військовою службовою особою перевищення службових повноважень в умовах особливого періоду, та за ч.2 ст.172-15 КУпАП, а саме вчинення військовою службовою особою, недбалого ставлення до військової служби в умовах особливого періоду, доведена.
Дослідивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-14, ч.2 ст.172-15 КУпАП, та з урахуванням характеру вчинених правопорушень, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, а також приписи ст. 36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у даному випадку за ч.2 ст.172-15 КУпАП, а саме у вигляді штрафу в межах санкції цієї статті, що на думку суду, буде відповідати завданням КУпАП та достатнє для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових адміністративних правопорушень.
При цьому, призначаючи покарання суд не вбачає підстав щодо застосування до ОСОБА_1 усного зауваження, оскільки усне зауваження згідно вимог ст.22 КУпАП може бути застосоване у разі звільненні особи від адміністративної відповідальності при малозначності вчиненого правопорушення. Однак, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, його суспільну значимість, особу ОСОБА_1 , а також особу, щодо якої було вчинено неправомірні дії, суд не вбачає підстав для визнання вказаного правопорушення малозначним. 
Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з правопорушника судовий збір.
Керуючись ст.ст.9,24,27,36,40-1,172-14,172-15,245,247,251,252,280,283,284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч.2 ст.172-14 та ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Накласти на ОСОБА_1  адміністративне стягнення за ч.2 ст.172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На підставі ч.2 ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на ОСОБА_1  накласти остаточне адміністративне стягнення, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 гривень 00 копійок (двадцять п`ять тисяч п`ятсот гривень нуль копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 665,60 гривень.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів ГУК в Ів.-Фр.об./ТГ Верховина/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37951998, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA988999980313000106000009056, код класифікації доходів бюджету 21081100, для зарахування надходжень: «Адміністративні штрафи та інші санкції».
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ Верховина/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37951998, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA398999980313101206000009622, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу: у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, пункт 5.

Суддя:         Андрій БУЧИНСЬКИЙ