Справа № 168/516/25
Провадження № 1-кп/168/19/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2026 року сел. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_5 

розглянувши у відкритому судовому засіданні , в режимі відео конференції, в сел. Стара Вижівка кримінальне провадження за № 12025035570000048 від 15.04.2025за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Синове Старовижівського району Волинської області, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: 
АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, який не працевлаштований, розлучений, раніше засуджений 22.04.2024 року Старовижівським районним судом Волинської області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, судимість у встановленому порядку не знята та не погашена.
у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.122 КК України ,
ВСТАНОВИВ:
13 квітня 2025 року, близько 09 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту з ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, штовхнув останню на диван та продовжуючи свої протиправні дії умисно наніс не менше семи ударів руками та ногами по обличчю, тулубу та нижніх кінцівках ОСОБА_6 , внаслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому восьмого ребра зліва, синця в ділянці грудної клітки, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень по ознаці тривалого розладу здоров`я, терміном більше як 21 день та у вигляді синців в ділянці обличчя, правого стегна, садна в ділянці лівого колінного суглоба, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою визнав повністю та пояснив, що у квітні 2025 року десь о 10 годині він прийшов до себе до дому та побачив там потерпілу. Він одразу наніс їй удари рукою, після чого вона впала на підлогу. Потім наносив удари ногою по тулубу та нижніх кінцівках та наносив удари рукою. Він побив потерпілу за те, що вона прийшла в чужу хату та випила горілку, але нічого не вкрала. 
На теперішній час він розкаявся, та шкодує про скоєне, вважає, що не повинен був так вчиняти по відношенню до жінки. На попередніх судових засіданнях вибачився перед потерпілою. 
Згідно зі свідоцтвом про смерть від 09 жовтня 2025 року, потерпіла ОСОБА_6 – померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . ( а.с.45).
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють значення особи зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оскільки  ОСОБА_5 визнав свою провину, то в судовому засіданні вирішено розглядати дане кримінальне провадження в порядку ст. 349 КПК України. 
Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена у судовому засіданні, та його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений на обліку у лікаря психіатра в КНП «Старовижівська багатопрофільна лікарня" - не перебуває. Перебуває на обліку у лікаря нарколога з 15.11.2016 року з діагнозом - психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності. Перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради з 13.03.2018 року по 22.03.2018 року з діагнозом F-07.83, де рекомендовано диспансерне спостереження та прийом медичних препаратів на постійній основі. 
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №34 від 07.01.2026 року, у ОСОБА_5 , виявляються в даний час ознаки органічного емоційно-лабільного розладу складного генезу в стадії нестійкої компенсації. Однак, ступінь змін зі сторони психіки не така, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. 
Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 в даний час - не потребує. 
Як обставини, що пом`якшують покарання, суд прийняв до уваги щире каяття у скоєному злочині.
Як обставину, що обтяжує покарання, суд прийняв до уваги рецидив злочинів.
З урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного, який визнав вину, кається у скоєному кримінальному правопорушенні, раніше судимий, скоїв кримінальне правопорушенні в період іспитового строку за вироком Старовижівського районного суду Волинської області від 22.04.2024 року, не задовільно характеризується за місцем мешкання, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та обставини, що обтяжують покарання, також враховуючи досудову доповідь органу пробації від 31.10.2025 р., відповідно до якої орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, та не становитиме високої небезпеки для суспільства, суд вважає за доцільним призначити  ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання відповідатиме тяжкості кримінального правопорушення і буде сприяти виправленню обвинуваченого.
Відповідно до вимог ст. 71 КК України та роз`яснень п. п. 25, 26 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, а тому суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначити їх вид та розмір у новому вироку
З урахуванням вищенаведеного суд вважає за доцільним призначити покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 71 КК України, оскільки даний злочин скоєний ОСОБА_5 в період іспитового строку за вироком Старовижівського районного суду Волинської області від 22.04.2024 року.
Речові докази:
-амбулаторна медична карта на ім`я ОСОБА_6 ;
-ювелірна прикраса- сережка, яка належить ОСОБА_6 - передані під розписки потерпілій, залишити там же. 
Процесуальні витрати – відсутні. 
Цивільний позов у судовому засіданні не заявлений.
Запобіжний захід – не обрано.
Керуючись ст.ст. 100, 368, 370 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 122 КК України й призначити йому покарання за даною статтею кримінального закону у виді позбавлення волі строком на один рік.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання  ОСОБА_5 частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Старовижівського районного суду Волинської області від 22.04.2024 року, і остаточно призначити покарання у виді трьох років та одного місяця позбавлення волі. 
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання. 
Речові докази:
-амбулаторна медична карта на ім`я ОСОБА_6 ;
-ювелірна прикраса- сережка, яка належить ОСОБА_6 - передані під розписки потерпілій, залишити там же. 
Процесуальні витрати – відсутні. 
Цивільний позов у судовому засіданні не заявлений.
Запобіжний захід – не обрано.
На вирок може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку відсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення. 
Вирок ухвалений і надрукований в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя ОСОБА_1