ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 лютого 2026 року справа №360/734/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2025 року у справі № 360/734/23 (суддя в І інстанції Тихонов І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 у справі № 360/734/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки від 22.06.2023 №N/A 1477 про розмір грошового забезпечення, виданої Північно-східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійні забезпечення осіб, звільнених з військової служби, військовослужбовців та членів їх сімей» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі довідки від 22.06.2023 №N/A 1477 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої Північно-східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійні забезпечення осіб, звільнених з військової служби, військовослужбовців та членів їх сімей» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням виплачених сум, починаючи з 01.04.2019.

03.12.2025 адвокат Скржешевський Максим Станіславович, в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, в якій просив змінити спосіб і порядок виконання рішення за № 360/734/23 від 10 серпня 2023 року за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду в Луганській області заборгованості з виплати перерахованої пенсії за вислугу років у розмірі 124 305 (сто двадцять чотири тисячі триста п`ять ) грн 68 коп., на ОСОБА_1 .
Заява обґрунтовувана тим, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 за результатами розгляду справи № 360/734/23, яке набрало законної сили 09.11.2023, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі довідки від 22.06.2023 №N/A 1477 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої Північно-східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійні забезпечення осіб, звільнених з військової служби, військовослужбовців та членів їх сімей» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням виплачених сум, починаючи з 01.04.2019.
Згідно з відповіддю Відповідача від 25.11.2025 № 1200-0405-8/36796, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та нараховано суму доплати за період з 01.04.2019 по 31.12.2023 в розмірі 124 305 (сто двадцять чотири тисячі триста п`ять ) грн 68 коп. Проте вказана доплата за період з 01.04.2019 по 31.12.2023 не була виплачена.
Заявник вважає, що у нього виникли підстави звернутися до суду щодо зміни способу виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 в справі № 360/734/23 для захисту своїх прав шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 124305,68 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2025 року заяву адвоката Скржешевського Максима Станіславовича в інтересах ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання судового рішення, що ухвалено в даній адміністративній справі, задоволено.
Змінено спосіб і порядок виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 у справі № 360/734/23 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі довідки від 22.06.2023 №N/A 1477 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої Північно-східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійні забезпечення осіб, звільнених з військової служби, військовослужбовців та членів їх сімей» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням виплачених сум, починаючи з 01.04.2019, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (ідентифікаційний код 21782461, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) заборгованості з донарахованої за період з 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2023 року включно пенсії в сумі 123745,55 грн (сто двадцять три тисячі сімсот сорок п`ять гривень 55 коп).

Не погодившись з такою ухвалою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду, прийняти нову, якою відмовити в задоволенні вимог заявника в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що головним управлінням 18.12.2023 було внесено дані щодо виконання рішення суду від 10.08.2023 по справі №360/734/23 у програму ІКІС ПФУ за обліковим номером №562551.
На теперішній час Пенсійним фондом України профінансовано погашення заборгованості з пенсійних виплат перерахованих пенсій за рішенням суду пропорційно виділеним коштам Пенсійного фонду України з державного бюджету України на 2025 рік, а саме за Луганського окружного адміністративного судувід 10.08.2023 по справі №360/734/23: у жовтні 2025 року нараховано та виплачено 187,35 грн, у листопаді 2025 року нараховано та виплачено 187,35 гривень, залишок на момент відповіді складає 123745,55 грн. 
Зобов`язання будуть виконуватися Головним управлінням за наявності бюджетних асигнувань, який фінансується з двох основних джерел: власних доходів (податки, збори, мита, прибуток держпідприємств) та зовнішнього фінансування (кредити МВС, ЄС, міжнародні донори, військові облігації, тощо) що не можливо прогнозувати під час воєнного стану (за даними Міністерства фінансів України). 

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).
Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, у пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).
На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції Українив системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.
Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Згідно із частиною першої статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.
Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23 квітня 2020 року у справі № 560/523/19, від 01 лютого 2022 року у справі № 420/177/20 та від 18 травня 2022 року у справі № 140/279/21.
Подібний підхід був застосований Верховним Судом у постанові від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17, у якій Суд зазначив, що обов`язковість судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантовано статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтями 129, 129-1 Конституції України, статтями 2, 14, 370 КАС України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин рішення).
В адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.
Зазначені висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 01 лютого 2022 року у справі № 420/177/20 та ухвалах від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17, від 7 лютого 2022 року у справі № 200/3958/19-а.
Матеріалами справи встановлено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду у справі №360/734/23 від 10 серпня 2023 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі довідки від 22.06.2023 №N/A 1477 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої Північно-східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійні забезпечення осіб, звільнених з військової служби, військовослужбовців та членів їх сімей» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням виплачених сум, починаючи з 01.04.2019.
Листом від 25.11.2025 № 1200-0405-8/36796 ГУ ПФУ в Луганській області повідомило позивача, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року у справі № 360/734/23, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та нараховано суму доплати за період з 01.04.2019 р. по 31.12.2023 р. в розмірі 124 305 (сто двадцять чотири тисячі триста п`ять ) грн 68 коп, що підтверджується розрахунком на доплату за пенсійною справою № N/A 1477 за Дорученням № Д N/A1477/90.
Наведене підтверджується також перерахунком пенсії, розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії. за пенсійною справою № N/A 1477 за Дорученням № Д N/A1477/90.
На теперішній час Пенсійним фондом України профінансовано погашення заборгованості з пенсійних виплат перерахованих пенсій за рішенням суду пропорційно виділеним коштам Пенсійного фонду України з державного бюджету України на 2025 рік, а саме за Луганського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 по справі №360/734/23: у жовтні 2025 року нараховано та виплачено 187,35 грн, у листопаді 2025 року нараховано та виплачено 187,35 гривень, залишок на момент відповіді складає 123745,55 грн, що підтверджується Інформацією про розмір заборгованості з пенсії за пенсійною справою 1477.
Дослідженням вказаних документів встановлено, що ГУ ПФУ в Луганській області на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду 10.08.2023 у справі № 360/734/23 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 22.06.2023 №N/A 1477. Пенсією в новому розмірі, обчисленому на виконання рішення суду, забезпечено з січня 2024 року. Однак доплату за період з 01.04.2019 по 31.12.2023 в сумі 123745,55 грн ОСОБА_1 не проведено.
Відповідачем не надано доказів виплати заборгованості в розмірі 123745,55 грн на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 у справі № 360/734/23.
Згідно із частиною третьою статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.
Статтею 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» визначено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.
Абзацом першим частини першої статті 378 КАС України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Частиною третьою статті 378 КАС України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Отже з наведених положень слідує, що невиконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 у справі № 360/734/23 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі довідки від 22.06.2023 №N/A 1477 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої Північно-східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійні забезпечення осіб, звільнених з військової служби, військовослужбовців та членів їх сімей» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням виплачених сум, починаючи з 01.04.2019, протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
З наданих доказів судом встановлено, що невиплаченою на виконання рішення суду від 10.08.2023 у справі № 360/734/23, залишається донарахована позивачу за період з 01.04.2019 по 31.12.2023 включно пенсія в сумі 123745,55 грн.
З дати набрання рішенням суду законної сили пройшло більше двох місяців.
Заборгованість у розмірі 123745,55 грн нарахована на виконання судового рішення, стягувачу не сплачена.
Також суд зазначає, що є неприйнятними доводи відповідача, що до теперішнього часу виконавчий лист до органів державної виконавчої служби для примусового його виконання не надавався, що є порушенням порядку виконання рішень та передчасності застосування норм ст. 378 КАС України, оскільки нормою статті 378 КАС України не встановлено залежність зміни способу і порядку виконання судового рішення від наявності виконавчого провадження.
Отже судом встановлено, що наявні підстави для заміни способу і порядку виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 у справі № 360/734/23 шляхом стягнення з ГУ ПФУ в Луганській області на користь ОСОБА_1 заборгованості з перерахунку пенсії за період з 01.04.2019 по 31.12.2023 включно в розмірі 123745,55 грн.
Відповідно, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви про зміну порядку виконання судового рішення.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області – залишити без задоволення.
Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2025 року у справі № 360/734/23 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 18 лютого 2026 року.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук