1-кп/381/193/26
381/5297/25 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня 2026 року      місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді – ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судових засідань – ОСОБА_2 ,
прокурорів  - ОСОБА_3 ,
потерпілого – ОСОБА_4 ,
представника потерпілого – ОСОБА_5 ,
обвинуваченого – ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 12024116310000311 від 23.11.2024 за обвинуваченням  ОСОБА_6 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тадіївка, Володарського району, Київської області, українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину (2012 р.н.), працюючого водієм в ТОВ «Газорозподільні мережі України», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення.
Судом встановлено, що 08.11.2024 приблизно о 11 год 35 хв за адресою: АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечного наслідку у вигляді заподіяння ОСОБА_4 фізичного болю та бажаючи його настання без спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиняв інші насильницькі дії, що полягали у вдавлюванні двома руками ділянки шиї ОСОБА_4 та притисканні його до землі власною масою тіла, внаслідок чого ОСОБА_4 було заподіяно фізичний біль та не спричинено тілесних ушкоджень. 
Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтовано обвинувачується в умисному вчиненні інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, за наступних обставин. 
Доводи сторони обвинувачення.
Органами досудового розслідування вказані дії  ОСОБА_8 кваліфікуються як умисне вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.
Загальна правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений 22.09.2025 дізнавачем сектору дізнання Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 і затверджений того ж дня прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 .
Водночас, за наслідками судового розгляду прокурор зауважив, що незважаючи на те, що ОСОБА_6 не визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, докази, надані суду стороною обвинувачення доводять вину обвинуваченого у умисному вчиненні інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, а встановлені під час судового розгляду фактичні дані підтверджують висунуте ОСОБА_6 обвинувачення.
Показання потерпілого.
Потерпілий ОСОБА_4  в судовому засіданні надав наступні покази, що 8.11.2024 року зранку пішов з дому до стоматології, повертаючись о 11.30 год. побачив біля його будинку впритул до фіртки припаркований автомобіль. Оскільки це був єдиний вхід до будинку, він обережно відчинив фіртку та протиснувся у неї боком, зачинив її та пішов додому. Раптово разом з дружиною побачив чоловічі ноги у щілини між фірткою та землею, пішов туди попросити переставити авто, оскільки воно заважало вільно користуватись входом, однак відкрити фіртку не зміг, оскільки ОСОБА_6 (особа стала відома йому згодом) підпір її з іншого боку, не даючи можливості її відкрити. Потім ОСОБА_6 увірвався на подвір`я, схопив потерпілого за одяг в ділянці грудей, штовхнув його, тому він схопив по інерції ОСОБА_6 щоб не впасти, потім ОСОБА_6 штовхнувши повалив його на землю, впав на спину на кучу будівельного сміття, зверху на нього впав ОСОБА_6 всім тілом. При цих подіях ОСОБА_6 постійно висловлював погрози на кшталт «уб`ю, урию, закопаю», також штовхнув дружину потерпілого, яка прибігла на допомогу чоловіку, внаслідок чого вона також впала на кучу землі. Потерпілий також вказав, що ОСОБА_6 тримаючи його за одяг, двома великими пальцями рук почав давити в область шиї, чим завдавав біль та позбавляв можливості вільно дихати, що призвело до запаморочення, потемніння в очах та втраті будь яких сил. Від крику дружини потерпілий трохи отямився, побачив як ОСОБА_6 двічі замахувався кулаком на його жінку, схопив рукою дрібне сміття та кинув в голову ОСОБА_6 . Потім через крики дружини у подвір`ї з`явились чоловіки, один з яких ОСОБА_10 намагався стягнути ОСОБА_6 , але марно. Дружина почала викликати поліцію., потім ОСОБА_6 сам раптово встав з потерпілого та вийшов з подвір`я. Потім по приїзду поліції надав відповідні покази, отримав медичну допомогу від лікарів швидкої допомоги, потім у приватному порядку звернувся до сімейного лікаря та інших медичних фахівців, пройшов необхідні обстеження.
Доводи сторони захисту.
Сторона захисту посилається на відсутність підстав для ухвалення щодо ОСОБА_6 обвинувального вироку за ч.1 ст. 126 КК України, оскільки вважає, що дії ОСОБА_6 по відношенню до ОСОБА_4 мали ознаки необхідної оборони, оскільки ОСОБА_6 намагався саме зупинити активні та агресивні дії ОСОБА_4 по відношенню до нього. 
Показання обвинуваченого.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та надав суду наступні показання. Обвинувачений вказав, що 8.11.2024 року приїхав зранку до свого місця роботи, побачив вільне місця біля паркану будинку (згодом стало відомо, що будинок ОСОБА_4 ), тому припаркувався там, пішов до приміщення газ мережі. Згодом побачив, як ОСОБА_4 відкривав флірту декілька разів торкаючись кута бампера його припаркованого автомобіля. Вийшовши подивитись він побачив, що бампер пошкоджений. Також зазначає, що почув крик ОСОБА_4 , який висловлював непогодження з тим, що біля його фіртки припаркувався хтось, підійшов до нього, а ОСОБА_4 його вдарив в обличчя, схопив за одяг та затягнув до подвір`я, при цьому намагаючись затримати ОСОБА_4 впав на сміття у подвір`ї. ОСОБА_4 постійно погрожував, а потім взяв камінь та вдарив його в голову, внаслідок чого почалась кровотеча, запаморочення у голові, тому він відпустив ОСОБА_4 та пішов з подвір`я. Застосовувати силу до ОСОБА_4 наміру не мав, всі його дії були направлені лише на стримання останнього.
Показання свідків.
Свідок ОСОБА_10  в судовому засіданні надав наступні покази про те, що з обвинуваченим ОСОБА_6 раніше не знайомий, бачить його вдруге, з потерпілим ОСОБА_11 також не знайомий, будь-яких стосунків ні з ким із них не має.
Свідок пояснив, що в день події приїхав разом із жінкою до газ кантори з метою оформлення документів та очікував в автомобілі. Перебуваючи неподалік, приблизно за 50–70 метрів, почув гавкіт собак та крик жінки. Спочатку він прислухався та намагався зрозуміти, що відбувається. Спершу подумав, що собака напала на жінку. У дзеркалі машини побачив, що охоронець вийшов із приміщення, однак швидко охоронець повернувся назад. Гавкіт припинився, проте жінка продовжувала кричати. Свідок вийшов з автомобіля та попрямував у напрямку крику. Заглянувши у двір, він побачив, що на землі лежать двоє чоловіків (під кутом 30 градусів) — один знизу, інший зверху. У чоловіка, який перебував зверху, по обличчю текла кров. Поруч знаходилася у лежачому положенні жінка, яка кричала. Праворуч стояли двоє чоловіків та спостерігали за подією. Спочатку свідок подумав, що має місце сімейна сварка, однак, звернувшись до жінки з питанням, чи потрібна допомога, зрозумів, що вона шукає захисту, а учасники конфлікту між собою не знайомі.
Підійшовши ближче, свідок ОСОБА_10 взяв за праву руку чоловіка, який перебував зверху (вказує на ОСОБА_6 . Безпосереднього моменту нанесення ударів він не бачив та не бачив, щоб той, що зверху бив чоловіка, який лежав знизу. При цьому зазначив, що чоловік той, що зверху, лівою рукою різко натискав на чоловіка, який лежав знизу, що було схоже на придушення. Свідок утримував його праву руку з метою недопущення нанесення ударів. Зі слів свідка, чоловік, який перебував зверху, був агресивним, емоційно збудженим, висловлював погрози, тоді як чоловік знизу лише хрипів та мовчав.
Свідок повідомив, що спокійно просив особу, що зверху була, припинити такі дії, перебуваючи позаду. Коли зрозумів, що чоловік, що зверху, чинить опір відносно стримування, сильніше стиснув його руку, щоб запобігти можливим ударам. У дворі перебували ще двоє чоловіків, один з яких звертався до обвинуваченого словами: « ОСОБА_12 , не треба», однак той на їхні зауваження не реагував. Свідок просив їх допомогти розборонити конфлікт, який, за його оцінкою, тривав близько 5–10 хвилин. З метою якнайшвидшого припинення конфлікту він підвищив голос. Жінка, що була поруч, на ім`я ОСОБА_13 дістала телефон та почала знімати подію, однак свідок попросив її не здійснювати зйомку, а викликати поліцію, що вона і зробила. Свідок зазначив, що побачив, що чоловік, який перебував зверху, тримає в руці повну запечатану пляшку горілки, однак не зрозумів, звідки вона з`явилася.
Згодом до двору підійшов сусід, якого свідок назвав паном ОСОБА_14 , і разом вони змогли підняти чоловіка, який перебував зверху, та припинити конфлікт. Після цього обидва чоловіки підвелися. Свідок ОСОБА_10 залишався поряд із чоловіком, який у конфлікті перебував зверху, щоб той знову не напав. У цей момент останній висловлював на адресу свідка погрози, зокрема говорив: «ти получиш». Свідок на ці слова не реагував.
Свідок зазначив, що потерпілий був забруднений та у крові, яка, зі слів свідка, належала обвинуваченому та стікала з його обличчя на чоловіка, що лежав знизу. Після припинення конфлікту потерпілий пішов. Обвинувачений також залишив двір, сів до автомобіля та від`їхав, однак свідок не пам`ятає, чи це сталося до прибуття працівників поліції, чи після.
Подія мала місце у місті Фастові орієнтовно між 11 та 12 годиною на подвір`ї. Погрози, за словами свідка, були адресовані йому словами «ти получиш».
У залі суду свідок вказав, що чоловік, який перебував зверху під час конфлікту, — це обвинувачений, який знаходиться ліворуч від нього, а також вказав на чоловіка, який перебував знизу.
На запитання прокурора свідок уточнив, що тримав обвинуваченого за праву руку, лівою рукою той здійснював тиск на чоловіка знизу, ударів він не бачив. Куртка на чоловікові, який лежав знизу, була розстібнута. Свідок також зазначив, що обвинувачений діяв наполегливо та є фізично сильним. Також зазначив, що у дворі окрім чоловіків, які лежали на купі, були також присутні ще двоє чоловіків (один меншого зросту та один високого зросту, який, зі слів свідка, знав обвинуваченого) та жінка ОСОБА_13 , яка шукала допомоги. Як обвинувачений та потерпілий опинились в такому положенні він не бачив, застав конфлікт двох осіб вже у такому положенні.
На запитання захисника свідок пояснив, що бачив, як кров стікала з носа чоловіка, який перебував зверху, та капала на чоловіка, який лежав знизу. Також він повторно зазначив, що бачив пляшку горілки та припускає, що вона могла знаходитися в кишені чоловіка знизу, однак достеменно цього не знає.
Свідок ОСОБА_15  в судовому засіданні надав наступні покази, що перебуває у сусідських відносинах із ОСОБА_4 , з обвинуваченим ОСОБА_6 раніше знайомий не був. Зі слів свідка, перебуваючи вдома, він вийшов на кухню та почув жіночий крик. Вийшовши за основну хвіртку, побачив свою сусідку — ОСОБА_16 , яка перебувала в стані істерики. На його запитання про те, що сталося, вона відповіла, щоб він ішов допомагати. Зайшовши до двору, свідок побачив чотирьох чоловіків. ОСОБА_16 стояла за хвірткою (приблизно за пів метра від дверей). Свідок зазначив, що праворуч біля гаража було сміття, на якому на спині лежав його сусід — ОСОБА_17 . Поряд перебували двоє невідомих йому чоловіків (один худорлявий та вищий, обидва одягнені в темний одяг). Також там був чоловік на ім`я ОСОБА_18 (ім`я якого свідку стало відомо згодом), який тримав ОСОБА_6 за плечі, за рукав. При цьому ОСОБА_6 нависав над ОСОБА_11 та намагався завдати йому удари. Обидва чоловіки були в крові, однак кому саме вона належала, свідок не знає, оскільки прийшов уже пізніше. Коли свідок ОСОБА_15 спробував відтягнути обвинуваченого, той подивився йому в очі та висловив погрозу з використанням нецензурної лексики. Після цього свідок відійшов, усвідомивши, що самостійно припинити конфлікт не зможе. Він зробив кілька фотографій на свій мобільний телефон та підійшов до ОСОБА_16 . Остання перебувала у шоковому та емоційно нестабільному стані й не могла викликати поліцію, тому свідок викликав патрульну поліцію. Також зазначив, що двоє чоловіків, які перебували на місці події, зверталися до обвинуваченого зі словами: « ОСОБА_12 , не треба, ОСОБА_12 , заспокойся». Як саме припинилася бійка між обвинуваченим та потерпілим, свідок не пам`ятає, оскільки в цей час здійснював виклик поліції. Після цього обвинувачений вийшов за хвіртку на вулицю, та почав ходити, розбив пляшку об гараж сусідів, сів до автомобіля та поїхав у кінець вулиці приблизно на 150 метрів. Згодом ОСОБА_6 повернувся, і через кілька хвилин прибула патрульна поліція. На запитання захисника обвинуваченого свідок повідомив, що обвинувачений намагався замахуватися в напрямку голови ОСОБА_19 . Чи відмахувався потерпілий, свідок не пам`ятає, оскільки подія відбулася давно.
Свідок ОСОБА_16  в судовому засіданні надала наступні покази, що є дружиною потерпілого  ОСОБА_4 . Зазначила, що 8 листопада 2024 року вони разом з чоловіком поснідали, після чого близько 09 год. 50 хв. її чоловік ОСОБА_20 пішов до приватної клініки. Свідок ОСОБА_16 залишилась удома та перебувала на кухні. Вікно кухні було відчинене на провітрювання і виходило у бік воріт та хвіртки. Згодом вона почула, що хвіртка відчинилася ключем, і побачила, як її чоловік ОСОБА_20 заходить на подвір`я. При цьому впритул до воріт і хвіртки стояв легковий автомобіль чорного кольору. Вона вийшла назустріч чоловікові, і вони зустрілися на порозі веранди. Через декоративний елемент хвіртки свідок ОСОБА_16 побачила чоловіче взуття та зрозуміла, що біля автомобіля перебуває невідома особа. Чоловік ОСОБА_17 передав їй пакет із покупками та пішов до водія автомобіля з метою прохання від`їхати від воріт і хвіртки, оскільки вони планували їхати в село. Свідок віднесла пакунок на веранду та повернулася слідом за чоловіком. Підійшовши, вона побачила, що чоловік намагається відчинити хвіртку ключем, однак не може цього зробити, оскільки незнайомий чоловік перешкоджає відкриттю. У момент, коли свідок наблизилась до хвіртки, хвіртка різко відчинилася, і невідомий чоловік схопив її чоловіка ОСОБА_19 за куртку в області грудей. Потерпілий не очікував таких дій, різко відхилився назад та намагався відсторонити руки нападника. Свідок почала кричати: «Що ти робиш?» і намагалася своїм тілом стати між ними, щоб припинити конфлікт та привернути увагу. Намагаючись припинити конфлікт, вона просунулась між чоловіками, однак обвинувачений  ОСОБА_6  не звертав уваги на її дії та правою рукою відштовхнув її, унаслідок чого вона впала спиною на купу землі. Після того як підвелася, свідок побачила, що її чоловік лежить на купі будівельного сміття спиною, головою донизу, а зверху на ньому перебуває ОСОБА_6 , який руками утримував потерпілого в області грудей, кричав на нього образливі слова, погрожуючи йому. Свідок повідомила, що почала тягнути обвинуваченого за комір куртки та кликати на допомогу. За її словами, на подвір`ї на той момент перебували лише вона, її чоловік та обвинувачений. Глянувши на чоловіка, вона побачила, що обвинувачений душить його в області шиї, у зв`язку з чим почала відтягувати ОСОБА_6 за ліву руку, намагаючись послабити тиск, при цьому кричала: «Люди, допоможіть!». З її слів, обвинувачений відпустив ліву руку потерпілого та почав погрожувати їй словами: «я і тебе тут урию», після чого замахнувся на неї кулаком, однак вона встигла різко присісти та уникнути удару. Обвинувачений повторно замахнувся кулаком на свідка, однак вона знову вчасно зреагувала та ухилилася. Коли свідок ОСОБА_13 пригнулася втретє, то побачила, що обличчя її чоловіка повністю було у крові, ліве око залите кров`ю, після чого знову почала кликати на допомогу. Свідок зазначила, що в цей момент на подвір`я зайшли двоє чоловіків у форменому одязі (один — у формі охоронця, інший — у спецодязі). Вона звернулася до них по допомогу, однак вони не втручалися. Чоловік у формі охоронця лише вигукував до ОСОБА_6 : « ОСОБА_12 , ти не правий, припини», тоді як обвинувачений у грубій формі наказував їм залишити подвір`я та погрожував їм. Згодом свідок побачила чоловіка (надалі свідок ОСОБА_21 ) у цивільному одязі, який заглянув на подвір`я, та попросила його про допомогу. Чоловік поцікавився, чи знає вона обвинуваченого, на що вона відповіла, що не знає його, після цього підійшов і взяв ОСОБА_6 за ліву руку. Свідок також повідомила, що взяла мобільний телефон та сфотографувала номер автомобіля. У цей час прибіг сусід із сьомого номера ОСОБА_22 , якого вона також покликала на допомогу, і він зайшов на подвір`я. Коли свідок повернулася у двір із телефоном, вона побачила, що її чоловік продовжує лежати на землі, а обвинувачений перебуває зверху на ньому, утримуючи руки на грудях потерпілого. Цю обставину вона зафіксувала на фото. Заначила, що коли зайшов ОСОБА_23 , то обидва чоловіки у форменому одязі, яких вона раніше бачила, одразу залишили місце події. Зі слів свідка ОСОБА_13 , ОСОБА_23 порадив їй викликати поліцію. Після цього вона вийшла на тротуар, щоб зателефонувати на номер «102». Разом із нею на тротуар вийшов сусід ОСОБА_24 , який допоміг пояснити оператору поліції обставини події. Свідок зазначила, що в цей час із подвір`я вийшов обвинувачений  ОСОБА_6 , увімкнув гучно музику в автомобілі та перепаркував його вздовж паркану газової контори. Після цього він вийшов з автомобіля, закрив двері авто та підійшов до неї та сусіда ОСОБА_14 , які стояли поруч, і, ставши навпроти них, висловив погрозу: «ну нічого, я йому ще зроблю». На зауваження сусіда про те, що у даній ситуації ОСОБА_25 неправий, обвинувачений відповів, що йому не було де припаркуватися. Надалі свідок повернулася на подвір`я, зачинила хвіртку на ключ та допомогла своєму чоловікові ОСОБА_20 обмитися від крові. З її слів, повторно вона вийшла на вулицю лише після прибуття бригади швидкої медичної допомоги та працівників поліції.
Свідок ОСОБА_26  в судовому засіданні надав наступні покази, що обвинуваченого  ОСОБА_6  знає, оскільки вони працюють разом. З потерпілим він особисто не знайомий, знає його лише візуально, оскільки потерпілий проживає навпроти газконтори. Сам момент бійки він не бачив, однак бачив початок конфлікту та його завершення. Свідок повідомив, що 08.11.2024 перебував на зміні. Обвинувачений ОСОБА_6 того дня на зміні не був. Свідок бачив, як ОСОБА_6 приїхав до газової контори, однак через відсутність вільних місць для паркування поставив автомобіль перед воротами ОСОБА_19 , що проживає навпроти газ контори. Після цього обвинувачений зайшов до приміщення газової контори, привітався та пішов у своїх справах. Згодом свідок побачив, що ОСОБА_17 , який проживає навпроти газової контори, повертався зі сторони магазину, підійшов до своєї хвіртки, яка відкривається назовні на вулицю, та, відкриваючи її, зачіпляв бампер автомобіля Поліщука хвірткою. Зі слів свідка, потерпілий вдарив двічі хвірткою по бамперу автомобіля, а потім разом із дружиною знову вдарив хвірткою по бамперу зі сторони подвір`я. Після цього вибіг ОСОБА_25 і вигукнув: «Що ти робиш?», на що сусід висловився на його адресу нецензурно. В цей момент свідок стояв біля газ контори. ОСОБА_25 побіг в сторону ОСОБА_19 . У подальшому свідок відволікся по роботі та не бачив, яким чином обвинувачений опинився на подвір`ї сусіда. Коли дружина потерпілого почала кричати «Поліція, вбивають, допоможіть!», свідок зайшов на подвір`я. Там він побачив, що потерпілий лежить на спині, а зверху на ньому перебуває ОСОБА_25 , який тримав його руками за руки. При цьому у ОСОБА_27 була в крові голова. З його слів, тоді вже на подвір`я також зайшли незнайомий чоловік з вулиці та механік із газової контори. Зрозумівши, що вони допоможуть владнати цей конфлікт, свідок пішов на своє робоче місце. Свідок не бачив подальшого розвитку подій, оскільки повернувся на своє робоче місце. Свідок зазначив, що не бачив, щоб хтось комусь наносив удари, а також не бачив, щоб обвинувачений душив потерпілого за шию. Повторив, що бачив як ОСОБА_28 лежить на спині, а ОСОБА_25 , перебуваючи зверху на потерпілому, тримав своїми руками його руки.
На запитання представника потерпілого свідок пояснив, що того дня він перебував на роботі з 07 год 15 хв, робочий день розпочався о 08 год 00 хв, обідньої перерви не передбачено. Його робоче місце знаходилося в приміщенні газової контори, а також за необхідності, він відкривав ворота вручну. Доступ до системи відеоспостереження він мав.
Свідок зазначив, що коли автомобіль ОСОБА_29 під`їхав до хвіртки потерпілого, він перебував на робочому місці біля моніторів та бачив це через систему відеоспостереження з монітору. Коли ОСОБА_25 зайшов привітатися до газової контори, свідок виходив перекурити на вулицю та знаходився внизу біля ганочку біля сходів будівлі, на відстані близько 10 метрів до хвіртки потерпілого ОСОБА_19 . Уточнив, що відстань від хвіртки до переднього бампера автомобіля він визначив уже перебуваючи на вулиці, а не з монітора.
Свідок вказав, що пройшло менше 5 хвилин між тим, коли ОСОБА_25 зайшов на подвір`я і тим, коли свідок зайшов туди. Також свідок уточнив, що не бачив як ОСОБА_25 опинився на подвір`ї, а лише бачив як йшов у сторону подвір`я ОСОБА_30 . Коли ж дружина потерпілого вибігла та почала кликати на допомогу, лише тоді свідок зайшов на подвір`я, бачив як вони лежали на будівельному смітті, та намагався зупинити ОСОБА_27 , на що за його словами, обвинувачений мовчки утримував потерпілого за руки, а не за шию, та фактів удушення він не бачив. 
Свідок уточнив, що коли він зайшов на подвір`я, що спочатку зайшов чоловік з вулиці незнайомий з механіком ОСОБА_31 разом і почали розбороняти, проте свідок не бачив, що було далі, повернувся на своє робоче місце.
Також на запитання захисника свідок повідомив, що в момент, коли потерпілий разом із жінкою стукали хвірткою по бамперу автомобіля обвинуваченого, ОСОБА_6 вибіг із приміщення, ОСОБА_25 це ймовірно побачив із приміщення газової контори (однак точно свідок не знає) зі словами: «Що ти робиш?». У відповідь потерпілий ОСОБА_28 висловився на адресу обвинуваченого ОСОБА_27 нецензурною лайкою. Свідок уточнив, що в цей час перебував біля приміщення газової контори, внизу, біля сходів, зі сторони воріт зазначеної установи.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Відповідно до положень ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Тобто, докази - це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел.
Фактичні дані - це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 28 березня 2019 року, у справі №154/3213/16).
У той час, як процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч.2 ст.84 КПК України).
Відповідно до ч.1 ст.95 КПК України показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.
ДОКУМЕНТИ
В ході судового розгляду даного кримінального провадження судом досліджено наступні документи, на підставі яких встановлено наступне. 
Відповідно до витягу з ЄРДР, органом досудового розслідування 23.11.2024 внесено відомості до ЄРДР за ч.1 ст.126 КК України за таких обставин: 22.11.2024 до чергової частини Фастівського районного управління поліції надійшла ухвала Фастівського міськрайонного суду Київської області 1-кс/381/1146/24 (381/5366/24) від 20.11.2024 про зобов`язання уповноважених осіб Фастівського РУП ГУНП з Київській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до заяви ОСОБА_4 поданої 09.11.2024 до Фастівського РУП ГУНП в Київській області, щодо вчинення невідомою особою умисних насильницьких дій, які мали місце 08.11.2024 приблизно о 11 год 30 хв по вул. Степана Бандери, 5 в м. Фастів, Київської області, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень (т.1, а.с. 170).
Відповідно до витягу з ЄРДР, органом досудового розслідування 05.02.2025 внесено відомості до ЄРДР за ч.1 ст.126 КК України за таких обставин: (ІПНП № 3487 від 04.02.2025) 04.02.2025 до ЧЧ Фастівського РУП надійшла ухвала слідчого судді Фастівського міськрайонного суду 1-кс/381/118/25, 381/422/25 від 31.01.2025, щодо зобов?язання уповноважених осіб Фастівського РУП на внесення відомостей про кримінальне правопорушення за зверненням ОСОБА_4 , з приводу незаконного проникнення до житла чи іншого володіння особи, що мало місце 08.11.2024 за адреою: Київська обл., м. Фастів, вул. Степана Бандери, 5 (т.1, а.с. 171).
Відповідно до заяви ОСОБА_4 від 08.11.2024, останній клопотав про те, щоб працівники поліції провели перевірку цього випадку і покарати винного у виховних цілях від подальшого неадекватного поводження стосовно до сторонніх громадян, а також прийняти додатковий екзамен по правилах дорожнього руху (т.3, а.с. 172).
Згідно із заявою з додатками від 02.01.2025, адвокат ОСОБА_5 клопотав залучити ОСОБА_32 як потерпілу до кримінального провадження №12024116310000311 (т.1, а.с. 173-181).
Згідно з протоколом огляду місця події з фототаблицями до нього від 03.03.2025, 03.03.2025 у період часу з 15 год 35 хв до 15 год 55 хв дізнавачем слідчого відділу Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 в присутності понятих ОСОБА_33 , ОСОБА_34 встановлено: огляд проводиться за адресою Київська обл.., м. Фастів, вул. С. Бандери,5, дозвіл на огляд надано ОСОБА_4 . Вхід до подвір`я здійснюється через металеву хвіртку, заходячи на подвір`я з правої сторони на асфальтованому покритті розташований насип з каміння різного розміру. ОСОБА_4 пояснив, що вказаний насип з каміння є саме тим насипом на який він 08.11.2024 впав після того, як ОСОБА_6 штовхнув його. Також ОСОБА_4 повідомив, що вдарився задньою частиною голови об каміння та вказаній купі. Під час огляду нічого не вилучалось. Під час огляду застосовані технічний засіб – фотокамера «Canon» (т.1, а.с. 182-186).
Відповідно до висновку експерта №41/д/34 від 25.04.2025 за результатами судово-медичної експертизи, наведені відповідні підсумки: 1. При проведенні судово-медичної експертизи гр-на ОСОБА_4 , 1966 року народження, встановлено, що у нього мали місце наступні ушкодження:садна на голові, спині і нижніх кінцівках, синець на нижній повіці правого ока, що виникли в результаті не менше як шести дій тупого(их) предмету(ів), що діяли під кутом, а у випадку синця – прямо чи під незначним кутом відносно травмованої поверхні, можливо в час, зазначений обмежуваним і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. 2. Під час допиту гр-н ОСОБА_4 вказує на те, що він впав спиною на «купу будівельного сміття», а також гр-н ОСОБА_6 душив його за шию. Локалізація і характер виявлених ушкоджень дозволяють зробити висновок, що садно на спину могло утворитися за вказаних ним обставинах (т.1, а.с. 187-188).
Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту із додатком до протоколу від 28.03.2025, 28.03.2025 у період часу з 11 год 51 хв до 12 год 10 хв дізнавач сектору дізнання Фастівського міськрайонного РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , розглянувши матеріали кримінального провадження №12024116310000311 у приміщенні службового кабінету №19 Фастівського РУП ГУНП в Київській області за участю потерпілого ОСОБА_4 , за участю спеціаліста ОСОБА_35 , за участю оперуповноваженого ВКП Фастівського РУП ОСОБА_36 , провів слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей, а саме події, що відбулась 08.11.2024 за адресою АДРЕСА_2 , приблизно о 11 год 30 хв. Слідчим експериментом встановлено: потерпілий ОСОБА_4 показав на те, що 08.11.2024 близько 11 год 30 хв до його домоволодіння зайшов без запрошення ОСОБА_6 (як наразі відомо потерпілому), а саме поблизу хвіртки знаходилось авто, яке перешкоджало відкриванню хвіртки та проходу, ОСОБА_4 відкрив хвіртку подивитись чи проїде його велосипед, після чого зачинив. Згодом ОСОБА_4 помітив у нижній частині хвіртки, що хтось підходить до його домоволодіння, як зрозумів ОСОБА_4 , що це був власник авто ОСОБА_6 .Після чого ОСОБА_4 намагався відкрити хвіртку, а ОСОБА_6 не давав йому це зробити, і коли відкрилась хвіртка ОСОБА_6 зайшов до подвір`я та схопив обома руками ОСОБА_4 за верхній одяг, а саме за куртку, в області грудної клітини (ближче до шиї). ОСОБА_6 почав пихати ОСОБА_4 , тримаючи за верхній одяг, після чого ОСОБА_4 почав падати на купу будівельного сміття, ОСОБА_4 схопив ОСОБА_6 у відповідь двома руками за верхній одяг. ОСОБА_4 лежав на купі будівельного сміття (головою до низу, ноги були підняті, оскільки знаходились на верхній частині купи). ОСОБА_6 сидів на ОСОБА_4 вдавлюючи його масою тіла в землю та двома руками тримаючи за верхній одяг (великі пальці пережав в області шиї), здійснював вдавлювання, а саме придушував в області шиї великими пальцями двох рук. ОСОБА_4 взяв декілька шматочків асфальту з будівельного сміття та наніс удар один в область голови ОСОБА_6 . Кров ОСОБА_6 капала на обличчя ОСОБА_4 ОСОБА_4 ударів не відчував, відчував удушення. Підчас слідчого експерименту відеозапис перенесено на оптичний носій DVD-R диск (т.1, а.с.189-193).
Відповідно до висновку експерта №42/д/41/д від 17.04.2025 за результатами судово-медичної експертизи, при проведенні судово-медичної експертизи громадянина ОСОБА_4 , 1966 року народження, встановлено, що у нього мали місце наступні ушкодження: садна на голові, спині і нижніх кінцівках, синець на нижній повіці правого ока, що виникли в результаті дії тупого (их) предмету (ів) (т.1, а.с.194-194а).
Відповідно до заяви з фотознімками ОСОБА_4 останній просить долучити до матеріалів кримінального провадження № 12024116310000311 від 23.11.2024 за ч.1 ст. 126 КК в якості речового доказу DVD-R диск з відеозаписами з відео камери мобільного телефону, на яких зафіксовані події, які мали місце 08.11.2024 по вул. Степана Бандери, 5 в м. Фастів Київської області. Також долучити фотографії даних події на чотирьох аркушах паперу формату А4 ( т.1, а.с. 195-199).
Відповідно протоколу огляду речових доказів від 04.03.2025, проведено огляд речей, документів: оптичного носія інформації DVD-R диску, який було надано 15.01.2025 потерпілим ОСОБА_4 для доручення до матеріалів кримінального провадження. Під час огляду речей, документів виявлено: об`єктом огляду є оптичний носій інформації DVD-R диск з відеозаписами, наданий для доручення до матеріалів кримінального провадження потерпілим ОСОБА_4 . При відкритті, з використанням стаціонарного комп`ютерного обладнання, яке наявне в службовому кабінеті № 8 Фастівського РУП ГУНП в Київській області, оптичного носія інформації DVD-R, встановлено наявність трьох відеофайлів: один під назвою «2_5382086036161584247№, другий під назвою « 20241108_114529», третій під назвою «20241108_114540». Відкриваючи файл під назвою « 2_5382086036161584247», з`являється відео із зображенням автомобіля чорного кольору марки «Toyota» з д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснює рух назад, після чого їде в невідомому напрямку. Скріншот № 1. Зображення автомобіля чорного кольору марки «Toyota» з д.н.з. НОМЕР_1 . Відкриваючи файл під назвою « НОМЕР_2 », з`являється відео файл із зображенням ОСОБА_4 , який знаходиться в приміщенні та на голові якого видніються сліди речовини бурого кольору зовні схожої на кров. Скріншот № 2. Зображення ОСОБА_4 на голові в якого видніються сліди речовини бурого кольору зовні схожої на кров. Скріншот № 3. Зображення ОСОБА_4 на голові в якого видніються сліди речовини бурого кольору зовні схожої на кров. Відкриваючи файл під назвою « НОМЕР_3 », з`являється відео файл із зображенням ОСОБА_4 , який знаходиться в приміщенні та на голові якого видніються сліди речовини бурого кольору зовні схожої на кров. Скріншот № 4. Зображення ОСОБА_4 на голові в якого видніються сліди речовини бурого кольору зовні схожої на кров. На відеозаписі наявний фрагмент, коли особа жіночої статі, яка веде відеозапис, показує рукав куртки світлого кольору, в яку вона одягнена, зі слідами речовини бурого кольору зовні схожої на кров. Скріншот № 5. Особа жіночої статі, яка веде відеозапис, показує рукав куртки світлого кольору, в яку вона одягнена, зі слідами речовини бурого кольору зовні схожої на кров. Під час огляду застосовані технічні засоби: комп`ютерне обладнання, яке наявне в кабінеті № 8 Фастівського РУП ГУНП в Київській області. Огляд проводився при денному освітленні. Протокол прочитаний, записано в точній відповідності до проведення дій та отриманих результатів. Додаток до протоколу: оптичний носій DVD-R диск з відеозаписами, наданий для доручення до матеріалів кримінального провадження потерпілим ОСОБА_4 (т.1, а.с. 200-204).
Відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 04.03.2025, визнано речовим доказом оптичний носій інформації DVD-R диск з відеозаписами, який був наданий для долучення до матеріалів кримінального провадження потерпілим ОСОБА_4 , та який долучено до матеріалів кримінального провадження № 12024116310000311 від 23.11.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 162 КК України (т.1 а.с. 205-206).
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту із додатком до протоколу від 02.04.2025 встановлено: слідчий експеримент проводиться в приміщенні службового кабінету № 39 Фастівського РУП ГУ НП в Київській області, де потерпіла ОСОБА_16 показала, як 08.11.2024 вона перебувала за місцем свого проживання та помітила як впритул до металевої хвіртки її домоволодіння припаркувалось невідоме авто. Після чого остання помітила перед вікном своєї кухні, як до місця проживання повертається її чоловік ОСОБА_4 , який зайшов до подвір`я, потерпіла забрала у нього пакунок з продуктами та помітила, як в проміжку (внизу хвіртки) з`явились чоловічі ноги, ОСОБА_4 попрямував в бік хвіртки. Поки ОСОБА_32 заносила пакунок до будинку, то не бачила, що відбувалось, однак як повернулась, то помітила, що її чоловік ОСОБА_4 намагається відкрити металеву хвіртку (яка відкривається назовні), як ОСОБА_6 (як відомо вже потерпілий) не дає цього зробити, однак коли вдалось відкрити хвіртку ОСОБА_6 переступив через металевий поріг до подвір`я без дозволу, схопив обома руками ОСОБА_4 за верхній одяг в області вище грудної клітки, ближче до області шиї. Коли потерпіла ОСОБА_32 намагалася стати між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , ОСОБА_6 відмахнувся лівим ліктем в потерпілу ОСОБА_32 та штовхнув її в область грудної клітки, від чого остання впала з висоти власного зросту на купу землі, однак фізичного болю не відчула, була в знервованому стані. Коли ОСОБА_32 піднялась, то побачила як ОСОБА_6 навис над ОСОБА_4 , а саме ОСОБА_4 лежить в положенні «на спині» з підігнутими ногами на купі будівельного сміття, де ОСОБА_6 здійснює тиск на ОСОБА_4 своєю вагою в область живота, та тримає ОСОБА_4 в області шиї за верхній одяг обома руками, а великими пальцями обох рук здійснює тиск на шию, чим придушує його. ОСОБА_32 помітила, як обличчя її чоловіка починає синіти, а язик виглядає. ОСОБА_32 підійшла з лівої сторони до ОСОБА_6 та почала відтягувати його за передпліччя лівої руки, ОСОБА_6 почав нецензурно висловлюватись в бік ОСОБА_32 та відмахуватись кулаком лівої руки, при цьому правою тримаючи ОСОБА_4 . Коли ОСОБА_6 відмахувався, то ОСОБА_32 декілька разів вдалось уникнути удару, а саме два рази ОСОБА_32 присіла та кулак лівої руки ОСОБА_6 начеб то прочесав верхню частину голови ОСОБА_37 . Після того як ОСОБА_32 кликала на допомогу то прийшли співробітники газової контори (газорозподільні мережі), які просто стояли та словесно прохали ОСОБА_6 заспокоїтись. А також прийшов згодом ОСОБА_21 , який допоміг відтягувати ОСОБА_6 , та ОСОБА_15 , який допоміг викликати поліцію. Потерпіла ОСОБА_32 в момент викладених вище обставин фізичного болю не відчувала, однак згодом відчула біль у верхній частині голови, а саме боліла шкіра (т.1, а.с. 207-212).
Відповідно до висновку експерта № 43/д/41/д від 17.04.2025 за результатами судово-медичної експертизи, при проведенні судово-медичної експертизи громадянина ОСОБА_4 , 1966 року народження, встановлено, що у нього мали місце наступні ушкодження: садна на голові, спині і нижніх кінцівках, синець на нижній повіці правого ока, що виникли в результаті дії тупого (их) предмету (ів). Під час слідчого експерименту громадянка ОСОБА_32 зазначає, що громадянин ОСОБА_6 двома руками душив одягом і руками громадянина ОСОБА_4 , який лежав на будівельному смітті. Характер і локалізація виявлених ушкоджень не дозволяють зробити висновок, що вони могли виникнути при вказаних нею обставинах (т.1, а.с.213-214).
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту із додатком до протоколу від 03.06.2025,  свідок ОСОБА_10 показав, що коли він знаходився поблизу будинку № 5 по вул. С.Бандери в м. Фастів Київської області, він почув жіночий крик про допомогу. Підійшовши до домоволодіння та зайшовши у відкриту хвіртку, він помітив як зліва на купі сміття в положенні лежачи знаходиться чоловік (обличчя в крові), а поверх цього чоловіка знаходиться в положенні «напівсидячи» інший чоловік (якого називали невідомі особи « ОСОБА_12 »), який лівою рукою тримає за верхній одяг та придавлюючи в області шиї чоловіка, який лежить та правою рукою замахується. Свідок нанесення будь яких ударів не бачив. Також свідок зазначив, що в чоловіка, який тримав іншого з голови текла кров, він був здорової тілобудови (мускулистої), волосся схоже по кольору більш до русявого, одягнений в темний одяг. Також на подвір`ї було ще двоє чоловіків, які називали чоловіка, який замахувався « ОСОБА_12 », була особа жіночої статі, яка намагалась утримувати за ліву руку чоловіка, який замахувався. Свідок ОСОБА_10 почав утримувати також чоловіка за праву руку (а саме за передпліччя) щоб останній не наносив ніяких ударів. Також свідком була особа чоловічої статі на ім`я ОСОБА_24 . ОСОБА_10 повідомив, що особа, яку називають « ОСОБА_12 » взяв пляшку горілки, яку ймовірно взяв у чоловіка, який лежав на спині, та почав її тримати і ображаючи словесно іншого чоловіка. Після чого « ОСОБА_12 » цю ж пляшку розбив перед гаражним приміщенням. Свідок ОСОБА_10 будь яких ударів нанесення ушкоджень особам не бачив (т.1, а.с. 215-219).
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту із додатком до протоколу від 10.04.2025, свідок ОСОБА_15 показав, як 08.11.2024 він почув крик про допомогу від ОСОБА_16 . Підійшовши до будинку, де мешкають ОСОБА_16 та ОСОБА_4 свідок помітив, як на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_2 , з правої сторони від хвіртки на будівельному смітті лежить ОСОБА_4 , а над ним нависає невідомий чоловік кремезної статури з сивим волоссям, одягнений в джинси та темний верх, та тримає двома руками в області шиї за верхній одяг ОСОБА_4 , начеб то придушуючи його. В подвір`ї були ще два невідомих чоловіка, які називали особу, яка придушувала ОСОБА_4 « ОСОБА_12 », а також був чоловіки на ім`я ОСОБА_18 , який намагався відтягнути невідомого з лівої сторони та тримав його за передпліччя лівої руки, при цьому невідомий чоловік замахувався на ОСОБА_38 , і як зазначив свідок, начеб то наніс удар лівою рукою (кулаком) в правий бік лиця, а саме в область щелепи ОСОБА_4 . Коли ОСОБА_15 підійшов до невідомого чоловіка, то той почав йому погрожувати. Також ОСОБА_15 зазначив, що бачив сліди крові на речах і волоссі ОСОБА_16 , а також бачив, що обличчя ОСОБА_4 та невідомого чоловіка також були в крові, кому саме належить кров свідок зазначити не може. Нанесення ударів, замахувань від невідомого чоловіка в бік ОСОБА_16 свідок не бачив. Коли ОСОБА_15 викликав поліцію і повідомив про це, невідомий чоловік взяв до рук пляшку начебто з горілкою та намагався засунути в кишеню ОСОБА_39 стверджуючи начебто той пиячить, а коли в невідомого чоловіка не вийшло, то розбив її поблизу подвір`я. Після чого сів до свого авто марки «Toyota», яке було припарковане впритул до хвіртки ОСОБА_4 , від`їхав та згодом повернувся пішки та очікував поліцію. Чи бачив свідок ОСОБА_15 на учасниках тілесні ушкодження, чи наносив ОСОБА_4 невідомому удари та за якими ознаками свідок зможе впізнати невідомого - свідок пояснив, що крім крові нічого не бачив, нанесення ОСОБА_4 невідомому ударів не бачив, та зазначив, що зможе впізнати за статурою та рисами обличчя, а саме за формою носа, волоссям (т.1, а.с. 220-224).
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту із додатком до протоколу від 18.04.2025, свідок ОСОБА_26 показав як 08.11.2024 ОСОБА_6 , який працює в «Газорозподільні мережі» водієм, приїхав до свого місця роботи та припаркував своє авто впритул до хвіртки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , а власник цього домоволодіння коли повертався до будинку, відкриваючи хвіртку та помітивши, що зачіпає бампер автомобіля ОСОБА_6 повідкривав декілька разів хвіртку, чим зачепив автомобіль, а саме бампер. Після чого власник домоволодіння зайшов до подвір`я і разом з дружиною декілька разів відкрили хвіртку, і в цей час ОСОБА_6 вийшов з будівлі, де працює і крикнув тому чоловікові: «Що ти робиш?», на що почув відповідь (зі слів свідка «послав його далеко»). ОСОБА_6 побіг до домоволодіння, та забіг на подвір`я, що там відбувалось свідок не бачив. Однак свідок чув як господарка домоволодіння (власниця) кликала на допомогу. Як свідок зайшов до подвір`я, то помітив як господар лежить на землі, а ОСОБА_6 сидів зверху на ньому, при цьому тримаючи своїми двома руками руки господаря, а саме за зап`ястя. У ОСОБА_6 була розбита голова, однак свідок не бачив ніяких дій з боку господаря домоволодіння в бік ОСОБА_6 , не бачив ударів і замахувань з боку ОСОБА_6 в бік господаря домоволодіння та його дружини. Свідок казав ОСОБА_6 заспокоїтись та встати з господаря, будь-яких розмов на території подвір`я свідок не чув (т.1, а.с.225-229).
Відповідно до запиту від 20.01.2025 адресованого в.о. директора Київської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» ОСОБА_40 старший дізнавач сектору дізнання Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_41 з метою встановлення всіх обставин кримінального проступку, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, просить надати відеозапис з камер зовнішнього відео спостереження Фастівської дільниці Васильківського УЕГГ Київської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» встановлених за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Степана Бандери, 2, на якому зафіксовано конфлікт, який відбувся 08.11.2024 між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 по вул. Степана Бандери у м. Фастів Київської області (т.1, а.с. 230).
Відповідно до відповіді на запит від 23.01.2025 в.о. директора Київської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» ОСОБА_42 , надано оптичний носій інформації DVD-R диск з відеозаписом (на якому зафіксовано конфлікт), зробленим у період часу з 11:20 по 12:00 годину 08.11.2024, з камери зовнішнього відеоспостереження Фастівської дільниці Васильківського УЕГГ Київської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», встановленої за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Степана Бандери, 2 (т.1, а.с. 231).
Відповідно протоколу огляду речових доказів від 04.03.2025 з додатком, об`єктом огляду є оптичний носій інформації DVD-R диск, який було надано на запит старшого дізнавача сектору дізнання Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_43 виконуючим обов`язки директора Київської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України». При відкритті, з використанням стаціонарного комп`ютерного обладнання, яке наявне в службовому кабінеті № 8 Фастівського РУП ГУНП в Київській області, оптичного носія інформації DVD-R, встановлено наявність 31 відеозапису. Відкриваючи файл під назвою «Camera_01_admin_ admin_20241108113327_20241108113433_265011», наявне зображення із позначенням дати та часу 08.11.2024 о 11 год 33 хв 51 сек, де автомобіль марки Toyota припарковується до металевої хвіртки за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Степана Бандери, 5. Скріншот № 1. Автомобіль марки Toyota припарковується до металевої хвіртки за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Степана Бандери, 5. Відкриваючи файл під назвою «Camera_01_admin_ admin_20241108113520_20241108113539_267983», наявне зображення із позначенням дати та часу «08.11.2024 о 11 год 35 хв 36 с», де зображено як особа чоловічої статі в чорному капелюсі підійшла до автомобіля марки Toyota, який припаркований поблизу металевої хвіртки та роздивляється його. Скріншот № 2. Особа чоловічої статі в чорному капелюсі підійшла до автомобіля марки Toyota, який припаркований поблизу металевої хвіртки та роздивляється його. Відкриваючи файл під назвою «Camera_01_admin_ admin_20241108113540_20241108113556_269116», зображено як особа чоловічої статі в капелюсі здійснює неодноразові рухи металевою хвірткою вперед-назад. Скріншот № 3. Зображено як особа чоловічої статі в капелюсі здійснює неодноразові рухи металевою хвірткою вперед-назад та заходить в подальшому до подвір`я. Скріншот № 4. Зображено як особа чоловічої статі в капелюсі здійснює неодноразові рухи металевою хвірткою вперед-назад. Відкриваючи файл під назвою «Camera_01_admin_ admin_20241108113603_20241108113625_270194» зображено як особа чоловічої статі в чорній куртці та сірих штанах підходить до автомобіля марки Toyota та оглядає його з лівої сторони. Скріншот № 4. Зображено як особа чоловічої статі в чорній куртці та сірих штанах підходить до автомобіля марки Toyota та оглядає його з лівої сторони. На подальших відео файлах зображено відкриту металеву хвіртку, та те як деякі особи заходять до подвір`я, що саме відбувалось на території подвір`я не видно. Скріншот № 5. Зображено відкриту металеву хвіртку. Відкриваючи файл під назвою «Camera_01_admin_ admin_20241108114224_20241108114330_280074» зображено як особа чоловічої статі в чорній куртці та сірих штанах сідає до автомобіля марки Toyota та рухається в невідомому напрямку. Скріншот № 6. Зображено як особа чоловічої статі в чорній куртці та сірих штанах сідає до автомобіля марки Toyota. Скріншот № 7. Зображено як автомобіль рухається в невідомому напрямку. Було встановлено, що особа чоловічої статі в чорній куртці та сірих штанах є ОСОБА_6 , а особою чоловічої статі в капелюсі, яка зайшла до подвір`я, являється ОСОБА_4 . Під час огляду застосовані технічні засоби: комп`ютерне обладнання, як наявне в кабінеті № 8 Фастівського РУП ГУНП в Київській області. Огляд проводився при денному освітленні. Протокол прочитаний, записано в точній відповідності до проведених дій та отриманих результатів (т.1., а.с.232-238).
Відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 04.03.2025, 1. Визнано речовим доказом оптичний носій інформації DVD-R диск з відеозаписами, який було надано на запит старшого дізнавача сектору дізнання Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_43 виконуючим обов`язки директора Київської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», та який долучено до матеріалів кримінального провадження № 12024116310000311 від 23.11.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 162 КК України (т.1 а.с. 239-240).
Відповідно до довідки КНП Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 4» №1377 від 05.09.2025, громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , медичну допомогу у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не отримує (т.1 а.с.242).
Відповідно до характеристики Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, громадянин ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується добре. Спиртними напоями останній не зловживає, громадський порядок не порушує. Скарги чи нарікання від членів родини чи сусідів не надходили (т.1 а.с. 243).
Оцінивши надані стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд, всебічно, повно й неупереджено, дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, вищезазначені докази вважає належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.
Суд критично ставиться до позиції обвинуваченого та його захисника про те, що всі активні дії ОСОБА_6 були спрямовані на захист від нападів ОСОБА_4 та мали ознаки необхідної оборони, оскільки жоден із допитаних свідків не повідомив про будь-які факти того, що  ОСОБА_4 переважав у протистоянні з ОСОБА_6 . Більш того, всі свідки вказували на те, що під час сутечки ОСОБА_6 знаходився зверху ОСОБА_4 весь час та тримав його силою. Крім того, статура та конституція тіла ОСОБА_4 в порівнянні з ОСОБА_6 ставить під сумнів той факт, що потерпілий зміг би затягнути силою на своє подвір`я обвинуваченого, як вказував останній під час допиту.
За викладеного суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 126 КК України як умисне вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Покарання та мотиви його призначення.
Прокурор в судових дебатах просив призначити покарання обвинуваченому у виді виправних робіт терміном на 1 рік. 
Потерпілий та його представник просили призначити покарання обвинуваченому у виді виправних робіт терміном на 1 рік та просили задовольнити позовні вимоги.
Обвинувачений та захисник просили виправдати його у зв`язку з недоведеністю вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В силу статті 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом не встановлено.
В силу статті 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом не встановлено.
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду. 
При призначенні ОСОБА_6 покарання, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, згідно із якими особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
За правилами ст. 65 КК України, суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими для застосування судом. Наведені в ній положення стосовно загальних засад призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, виходячи із встановленої ст. 50 КК України мети покарання - кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, зобов`язують суд при призначенні покарання належним чином враховувати ці встановлені законом критерії.
Санкцією ч. 1 ст. 126 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.
Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину не визнав як на досудовому розслідуванні, так і під час судового розгляду, при цьому потерпілий ОСОБА_4 є особою похилого віку, в результаті дій ОСОБА_6 , потерпілому було завдано фізичного болю, при цьому з показів обвинуваченого встановлено, що він шкоду потерпілому відшкодувати не намагався, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, тому призначення покарання у виді штрафу суд вважає недостатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Крім цього, суд бере до уваги характеризуючи дані обвинуваченого, а саме те, що на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно працевлаштований, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину 2012 року народження.
У відповідності до ч. 1 ст. 57 КК України покарання у вигляді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що у даному конкретному випадку обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді виправних робіт на мінімальний строк, передбачений ч.1 ст.57 КК України, в розмірі шести місяців, оскільки саме таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Підстави для задоволення цивільного позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно з вимогами ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи; яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
До початку судового розгляду потерпілий реалізував своє право на пред`явлення цивільного позову в кримінальному провадженні.
Потерпілим ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження було пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 від 30.09.2025, в якому він просить стягнути на свою користь матеріальну шкоду у загальному розмірі 10798 гривень та моральну шкоду в розмірі 200000 гривень (а.с. 58-83).
Розмір матеріальної шкоди обгрунтовує прямими витратами на ліки в аптеках м. Фастів за період з 08.11.2024 по 08.12.2024 у сумі 8687 грн, 08.11.2024 в ТОВ «Сучасні діагностичні системи» було проведено комп`ютерну томографію головного мозку та черепа у сумі 1400 грн, проведення судово-медичної експертизи у сумі 711 грн 80 копійок.
Також, ОСОБА_4 завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 200000 грн, яка виразилася у тому, як зазначив ОСОБА_4 , після застосування насильницьких дій з боку ОСОБА_6 виходити зі свого домоволодіння тільки в разі необхідності, так як в нього з`явився страх, що його може хтось позбавити життя на вулиці, знаходячись вдома думає про те, щоб була закрита хвіртка на вхід в домоволодіння, періодично перевіряє її, двері в будинок тримає закритими, виходячи з будинку на подвір`я, завжди дивиться, щоб у дворі не було сторонніх осіб, знаходячись за межами домоволодіння, має відчуття, що його злочинці хочуть вбити, а тому постійно дивиться навкруги, чи їх не має поблизу, декілька разів конкретних чоловіків підозрював намірах нанести йому тілесні ушкодження, а тому тікав від них швидкою ходою, лише в будинку відчуває себе в безпеці.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.
Згідно з вимогами ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням, або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Крім цього, згідно із вимогами ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.
Відповідно до частин першої, третьої статті 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодовувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодовувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв`язку з втратою здоров`я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів.
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).
Як вбачається з долучених до цивільного позову матеріалів, а саме: протоколу мультиспіральної комп`ютерної томографії від 08.11.2024, висновок: КТ-ознаки помірної церебральної мікроангіопатії з помірною атрофією мозку. Гідроцефалія. Кістково-травматичних змін не візуалізовано. Даних за свіжі ГПМК не отримано, довідкою від 08.11.2024, в якій зазначено: осаджена рана волосистої частини голови, кістково-травматичних змін не виявлено, осаджена рана в ділянці правого стегна та обох колінних суглобів; медичної карти амбулаторного хворого (т.1, а.с. 67-73).
Потерпілий до матеріалів провадження долучив акт наданих послуг СКТ головного мозку від 08.11.2024 року в розмірі 1400 грн 00 коп (а.с.66), тому вказану суму слід стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого, оскільки ці витрати він поніс у зв`язку з протиправними діями останнього.
У частині стягнення з обвинуваченого на користь ОСОБА_4 вартості понесених ним витрат на ліки в аптеках м. Фастів за період з 08.11.2024 по 08.12.2024 у сумі 8687 грн 00 коп слід стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого, оскільки ці витрати він поніс у зв`язку з протиправними діями останнього та необхідністю отримання потерпілим відповідного лікування.
Разом з тим, до матеріалів провадження долучено квитанцію за проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_4 у сумі 711 грн 80 коп., проте висновку за наслідком такої судово-медичної експертизи матеріали справи не містять, тому ці витрати не підтверджені належним чином.
Також положеннями ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 (далі – Постанова), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Згідно з п. 9 Постанови роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Як зазначається у Рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі «Перна проти Італії» (п. 53), від 09 лютого 2007 року у справі «Білуха проти України» (п. 79), які є остаточними, в окремих випадках визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Судом встановлено, що неправомірні дії обвинуваченого ОСОБА_6 призвели до фізичного болю потерпілого ОСОБА_4 , що є безумовним свідченням глибини та тривалості моральних страждань, враховуючи те, що згідно з ч.1 ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. 
У даній справі внаслідок вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, потерпілий ОСОБА_4 зазнав фізичного болю, що беззаперечно позначилась на його психологічному та фізичному здоров`ї, зазнав сильного душевного болю, переживань, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що завдана моральна шкода підлягає відшкодуванню.
При цьому, судом зауважується, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення, та у жодному разі не може вважатися покаранням винної особи. 
Суд вважає, що розмір заявленої потерпілим моральної шкоди в сумі 200 000 грн. є явно завищеним.
Отже, з урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині компенсації моральної шкоди можуть бути задоволені частково, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд дійшов висновку, що компенсацією моральних страждань потерпілого є відшкодування йому обвинуваченим спричиненої моральної шкоди у розмірі 20 000 грн 00 коп.
Витрати на залучення експерта відсутні.
Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України. 
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 373-374 КПК України, суд, - 
УХВАЛИВ:

ОСОБА_6  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у виді виправних робіт строком на 6 (шість) місяців за місцем роботи засудженого. 
Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково. 
Стягнути з  ОСОБА_6  на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у сумі 10087 (десять тисяч вісімдесят сім) грн. та моральної шкоди у сумі 20000 (двадцять тисяч) грн 00 коп.
Речові докази у справі після набуття вироком законної сили, а саме: оптичні носії інформації DVD-R диски з відеозаписами, які долучено до матеріалів кримінального провадження № 12024116310000311 від 23.11.2024 – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. 

Суддя   ОСОБА_44