Провадження № 2-а/582/1/26
Справа № 582/151/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2026 року

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Яковенко Н.М.,
за участю секретаря Ярмоленко А.І.,
з участю позивача ОСОБА_1 , 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Недригайлівського районного суду з указаним позовом, який мотивував тим, що 22 січня 2026 року інспектор 2 взводу 2 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області старший лейтенант поліції Оськіна Оксана Миколаївна винесла постанову серії ЕНА № 6549366 від 22.01.2026 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в сумі 340 грн. 
Позивач вважає, що його безпідставно було притягнуто до адміністративної відповідальності і в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому просить суд вищезазначену постанову скасувати та провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.
Свою позицію мотивує тим, що в момент здійснення поліцейським контролю за дорожнім рухом, він не скоював будь яких порушень, в тому числі і не допускав порушень вимог дорожнього знаку 3.34 (Зупинку заборонено), адже в зоні дії вказаного знаку зупинку не здійснював, а отже, не допускав порушення вимоги п. 8.4.в Правил дорожнього руху України. 
Крім того, при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення інспектор діяла в порушень вимог законодавства. Зокрема, постанова була складена іншим інспектором в момент поки відповідач роз`яснювала права. Тобто, в момент роз`яснення прав інший інспектор фактично прийняв рішення, тим самим обмеживши позивача в захисті та в можливості скористатися іншими правами. Про початок розгляду справи не було повідомлено. На зауваження жоден із інспекторів не відреагував, позивачу вручили копію постанови і залишили місце, не бажаючи продовжувати спілкування. При цьому в самій постанові також не вказано доказів скоєння позивачем правопорушення та відсутні будь які посилання на такі докази. Отже, відповідачем не було надано жодних доказів, які б свідчили про вчинення позивачем дій, за які встановлена відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП. В постанові відсутні відомості про застосування інспектором будь-яких технічних пристроїв, а саме: відеозапису зробленого засобами, які відповідають встановленим чинним законодавством технічним вимогам або пояснень свідків.
Позивач вважає, що не маючи будь-яких доказів, інспектор на місці виніс постанову про скоєння адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому вважає, що його безпідставно було притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому цю постанову слід скасувати та провадження по справі про адміністративне правопорушення слід закрити.
Представник відповідача, Департаменту патрульної поліції, Бардакова Ю.В. подала відзив на позов, у якому просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що 22.01.2026 року близько 14 год. 25 хв. м. Суми вул. 1-ша Набережна р. Стрілки поблизу будинка № 12, було виявлено транспортний засіб Honda CR-V, номерний знак НОМЕР_1 . Водій, керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив вимоги п. 8.4 в Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР). 
Правопорушення та провадження по справі про адміністративне правопорушення було зафіксовано на цифрову нагрудну відеокамеру Motorola Solutions моделі Video Badge VB-400 VB-440-64-KF-N № 470826, відеозапис з якої є належним та допустимим доказом вчинення правопорушення.
Старший лейтенант поліції Русаков В.В., керуючись ч. 3 ст. 18, ст. 32, ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» підійшов до Позивача, відрекомендувався, пояснив суть правопорушення, попросив надати для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), до яких зауважень не виникло. Також у ході спілкування до позивача підійшла старший лейтенант поліції Оськіна О.М., яка повідомила Позивачу, що відносно нього буде проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення. Старший лейтенант поліції Оськіна О.М. пояснила позивачу, що він порушив вимоги п. 33 ПДР, а саме: позивач, керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та здійснив зупинку в зоні дії знаку та повідомила позивачу, що відносно нього буде проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП, що зафіксовано на нагрудну відеокамеру VB400 № 470829. Старший лейтенант поліції Оськіна О.М., керуючись ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» відрекомендувалась, роз`яснила Позивачу вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомила, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення, Позивачу права були зрозумілі, жодних заяв чи клопотань під час розгляду справи ним заявлено не було, після чого старший лейтенант поліції Оськіна О.М. повідомила Позивачу, що буде винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення, вчинене Позивачем.
22.01.2026 року, розглянувши у присутності позивача матеріали адміністративної справи, старший лейтенант поліції Оськіна О.М. винесла постанову серії ЕНА № 6549366 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., старший лейтенант поліції Оськіна О.М. оголосила постанову та вручила її копію позивачу. Під час вирішення питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності старшим лейтенантом поліції Оськіною О.М. було враховано відеозапис правопорушення вчиненого позивачем та усні пояснення позивача.
На місці зупинки транспортного засобу позивач не заперечував того, що саме він керував транспортним засобом та здійснив зупинку, не заявляв клопотання про здійснення поліцейськими УПП в Сумській області ДПП замірів відстані від дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» з табличкою 7.2.2 «Зона дії» 50м., а відеозапис правопорушення, у свою чергу, є належним, допустимим та достатнім доказом, оскільки отриманий з дотриманням закону, містить інформацію щодо предмету доказування та дає змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування.
Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6549366 від 22.01.2026 та для звільнення позивача від адміністративної відповідальності. Отже, представник вважає, що до позовної заяви позивачем не надано доказів, які б спростовували вчинене ним 22.01.2026 адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП.
З огляду на викладене, представник просила залишити без змін постанову серії ЕНА №6549366 від 22.01.2026 про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Ухвалою суду від 10.02.2026 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи.
В судовому засіданні представник позивача підтримав свою позицію, яка викладена у позові та просив його задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, у задоволенні позову просить відмовити.
Суд, заслухавши позицію позивача, дослідивши позицію представника відповідача, інші подані докази, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 22 січня 2026 року інспектор 2 взводу 2 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області старший лейтенант поліції Оськіна Оксана Миколаївна винесла постанову серії ЕНА № 6549366 по справі про адміністративне правопорушення, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Відповідно до змісту винесеної постанови, 22 січня 2026 року об 14 год. 25 хв в м. Суми по вул. Набережної р. Стрілки 12, водій, керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив вимоги п. 8.4.в Правил дорожнього руху України.
У графі 7 «До постанови додаються» оскаржуваної постанови зазначено технічний засіб на який зафіксовано адміністративне правопорушення вчинене Позивачем, а саме: «Motorola Solutions vb400 № 470826, 471953».
З пояснення представника відповідача 470826 є номером відеореєстратора Motorola Solutions VB-400, на який було зафіксовано вчинення позивачем 22.01.2026 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та провадження в справі про адміністративне правопорушення. 
Представником відповідача додано до позову файл clip-0.mp4, який є містить відеофіксацію подій 22.01.2026.
Інші докази в справі відсутні.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів. Відповідний правовий висновок було зроблено Верховним Судом у постанові від 29.04.2020 по справі № 161/5372/17.
Лише описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом учинення особою такого порушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Відповідний правовий висновок було зроблено Верховним Судом у постанові від 05.08.2019 по справі № 712/12830/16-а.
Саме по собі описання адміністративного правопорушення в постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки, така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05 серпня 2019 року у справі № 712/12830/16-а, від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.
Отже, з огляду на наведені позиції Верховного Суду, сама по собі оскаржувана постанова про вчинення адміністративного правопорушення не може підтверджувати факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Також наданий відеозапис фіксації події 22.01.2026, на думку суду, не доводить вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП .
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків. 
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів (абз.4 п. 24 постанови).
Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395( далі Інструкція).
Відповідно до розділу ІІІ-IV Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП). 
Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.
Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КУпАП).
У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).
Дотримання порядку притягнення особи до відповідальності та дотримання прав особи, яка притягується, є необхідною умовою правомірності дій посадової особи, що зазначено також у постанові Верховного суду від 17.09.2020 у справі № 685/1153/17 (адміністративне провадження №К/9901/35315/18).
Ненадання інспектором можливості реалізувати клопотання особи про надання правової допомоги під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 18 лютого 2020 року у справі № 524/9827/16-а. 
З переглянутого судом відеозапису встановлено, що до автомобіля Honda CR-V, номерний знак НОМЕР_1 , який стоїть з правого краю дороги підходить поліцейський, де вже перебуває інша поліцейська, яка спілкується з позивачем. Поліцейська пояснює, що автомобіль перебуває в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена», вони колись переміряли цю відстань, та вона складає близько 49 метрів до бігборду, а автомобіль позивача знаходиться ближче. А також запитує чи бажає він переміряти відстань рулеткою. Далі поліцейська роз`яснює позивачу його права передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, оголошує розмір штрафу та порядок його сплати. Після того вона запитує позивача, чи зрозумілі йому його права та повідомляє про те, що йому буде зараз вручена копія постанови про накладення на нього стягнення, і в цей час інший поліцейський роздруковує постанову. На зауваження позивача, що вона не пересвідчилася, чи має позивач клопотання про відкладення розгляду чи бажання залучити захисника, тощо та провела розгляд справи не надавши можливості скористатися передбаченими законом правами, поліцейська пояснює, що вона ж роз`яснила його права і від нього зауважень не надійшло. Позивач пояснює, що він не встиг їх заявити, оскільки постанова вже фактично була роздрукована до того, як він встиг ними скористатися, отримує копію постанови на цьому запис закінчується.
З наданого відеозапису не можливо встановити, чи знаходить автомобіль відповідача в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» з табличкою 7.2.2 «Зона дії» 50 м. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутня інформація про місце розташування дорожнього знаку, відсутні докази того, що автомобіль позивача знаходиться в зоні дії цього знаку. Відеозапис порушення вказаної інформації також не містить.
Посилання представника відповідача на те, що позивач не заявляв клопотання про вимірювання відстані від знаку до його автомобіля суд відхиляє, оскільки ст. 288 КУпАП покладає саме на поліцейського обов`язок з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Крім того, суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 був порушений порядок притягнення особи до відповідальності, що є окремою самостійною підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень. 
Так, із переглянутого відео встановлено, що на момент роз`яснення позивачу його прав поліцейською Оськіною О.М., інший присутній поліцейський Русаков В.В. роздруковував від її імені постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. При цьому поліцейські не пересвідчилися, чи має позивач клопотання, чи бажає він скористатися правовою допомогою, чим грубо порушили його права на справедливий розгляд його справи .
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Згідно зі ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.
Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини», п. 282).
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі №463/1352/16-а.
Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а також порушення процедури розгляду справи щодо нього, що є самостійною та достатньою підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України, обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновків, що оскаржувану постанову слід скасувати із закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72-77, 90, 229, 243-246, 250, 255, 257-263, 286 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6549366 від 22.01.2026 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП в сумі 340 грн. 00 коп. скасувати. 
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до другого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 09 квітня 2026 року. 

Суддя:        Н.  М.  Яковенко