ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

10 грудня 2025 року	Справа №160/28910/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги. 26. м. Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ 21910427), в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №262440030274 від 19.08.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 з дня звернення з заявою, а саме 12.08.2025 року пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року справа (№1-5/2018(746/15).
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувшись до Головного управління Пенсійного фонду України Черкаській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком 1, отримав Рішення про відмову у призначенні пенсії № 262440030274 від 19.08.2025 Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.10.2025 року відкрито провадження в справі №160/28910/25. Призначено справу до розгляду без виклику (повідомлення) сторін у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Ухвала про відкриття провадження у справі була доставлена до електронного кабінету.
Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог статей 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, су встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 1.
За результатом розгляду заяви позивача, Головним управлінням пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення № 262440030274 від 19.08.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, у зв`язку з недосягненням пенсійного віку 50 років на момент звернення та відсутності необхідного пільгового стажу за Списком 1. Додатково вказано, що вік заявника 53 роки, пільговий стаж за списком №1 складає 0 років 1 місяць 27 днів, пільговий стаж за Список №2 - 17 років 0 місяців 10 днів. До загального та пільгового стажу зараховано всі періоди.
Із оскаржуваним рішення позивач не погоджується, що стало підставою для звернення до суду.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі по тексту Закон № 1058-IV).
Згідно з п.2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII.
Відповідно до положень п.16 Розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Пунктом 1 ч.2 ст. 114 Закону України № 1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі Порядок № 383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).
Відповідно до п.10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.
Також, згідно п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка.
Як вже встановлено судом, позивач звернувся до територіальних органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.
Як вбачається з оскаржуваного рішення №262440030274 від 19.08.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зараховано до загального страхового стажу та пільгового стажу всі періоди.
В той час, позивач в позовній заяві вказує про те, що йому не враховано до пільгового стажу за Списком №1 періоди його роботи з 27.03.1991р. по 28.09.1998р. Однак, доказів неведеному не наводить, а також не просить суд такі періоди врахувати.
Суд, досліджуючи копію розрахунку стажу форми РС-право вбачає, що періоди з 27.03.1991р. по 01.08.1998р. зарахований до страхового стажу позивача, а період з 02.08.1998р. по 28.09.1998р. зарахований до пільгового стажу за Списком №1.
Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 в період з 27.03.1991р. по 31.12.1991р. працював електромонтером по ремонту електрообладнання 5 розряду, з 01.01.1992р. по 28.09.1998р. працював електромонтером по ремонту електрообладнання. В трудовій книжці також містяться відмітки про атестацію робочого місця за Списком №1.
Наведене свідчить про те, що період роботи позивача з 27.03.1991р. по 01.08.1998р. відносяться до робіт, що передбачені Списком №1.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З огляду на те, що позивачем не заявлялось в прохальній частині позовної заяви вимоги про зарахування періодів до пільгового стажу за Списком №1, суд, задля належного та ефективного захисту порушених прав позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період роботи позивача з 27.03.1991р. по 01.08.1998р.
Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №262440030274 від 19.08.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_1 підлягає скасуванню судом, оскільки є необґрунтованим та безпідставним, так як не містить інформації щодо неврахування вищенаведеного періоду роботи позивача до пільгового стажу за Списком №1.
Одночасно, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
Відповідно до п.а) ст.. 13 Закону України №1788 на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Статтю 13 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020. 
Відповідно до резолютивної частини Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020 визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти „б“-„г“ статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення“ від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення“ від 2 березня 2015 року № 213-VIII.
Пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020 вирішено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б“-„г“ статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення“ від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення“ від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:
«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах».
Тобто, з 23.01.2020 в Україні існують два Закони, котрі одночасно регламентують правила призначення пенсій за Списком № 1, а саме: п. «а» ст.13 Закону №1788-ХІІ у редакції до внесення змін Законом України від 02.03.2015 № 213-VIII та п.1 ч.2 ст.114 Закону № 1058-IV в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2148-VIII.
Відносно позивача правила означених законів містять розбіжність у величині показника стажу 20 років відповідно до п. «а» ст.13 №1788-ХІІ у редакції до внесення змін Законом України від 02.03.2015 № 213-VIII, та стажу 25 років відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2148-VIII.
Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Враховуючи положення частини 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" (Shchokin v. Ukraine, заяви №23759/03 та 37943/06) та рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.2011 у справі "Серков проти України" (Serkov v. Ukraine, заява №39766/05), суд вважає, що найбільш сприятливим для позивача є підхід, коли величина показника стажу має бути встановлений на рівні найменшої величини, тобто 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Критерії законності рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень встановлені законодавцем у приписах частини 2статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на суб`єкта владних повноважень частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.
З наведеного слідує, що суб`єкт владних повноважень повинен доводити обставини фактичної дійсності за стандартом доказування "поза будь-яким розумним сумнівом", у той час як до приватної особи підлягає застосуванню стандарт доказування "баланс вірогідностей".
Перевіряючи наведені учасниками спору аргументи, суд констатує, що обрані відповідачами, у даному випадку, мотиви вчинення владного управлінського волевиявлення не враховують правила розв`язання колізій між чинними актами права однакової сили та з одного з того ж предмету із застосуванням приписів статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на користь невладного суб`єкта - приватної особи (тобто на користь позивача).
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що у межах спірних правовідносин слід віддати перевагу у правозастосуванні найбільш сприятливому для позивача закону.
Підсумовуючи наведене, позивач має право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
З оскаржуваного рішення вбачається, що пенсійним органом розраховано пільговий стаж за Списком №1 та який становить - 0 років 1 місяць 27 днів. В той час, даним рішенням суду зобов`язано відповідача зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 період його роботи з 27.03.1991р. по 01.08.1998р., тобто відповідач повинен буде здійснити розрахунок пільгового стажу позивача, що віднесено до його дискреційних повноважень.
Таким чином, позовна вимога про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначення ОСОБА_1 з дня звернення з заявою, а саме 12.08.2025 року пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року справа (№1-5/2018(746/15) не підлягають задоволенню, оскільки, насамперед, відповідач повинен здійснити розрахунок пільгового стажу за Списком №1.
Відтак, належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , подану 12.08.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року справа (№1-5/2018(746/15) та з урахуванням висновків суду наведених в даному рішенні.
За правилами частин 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 244 Кодексу адміністративного судочинства України під час ухвалення рішення суд вирішує питання судових витрат.
На підставі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області понесені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 605,60 грн.
Керуючись ст. 77, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №262440030274 від 19.08.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 27.03.1991р. по 01.08.1998р.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , подану 12.08.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року справа (№1-5/2018(746/15) та з урахуванням висновків суду наведених в даному рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 605,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна